ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/2387/26 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Мачульського В.В.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АБМ-ТРЕЙД» до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови, 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АБМ-ТРЕЙД» (далі – ТзОВ «АБМ-ТРЕЙД») звернулося з позовом до Львівської митниці (далі – митниця, митний орган, відповідач) в якому заявлені наступні вимоги:
1) Визнати протиправним та скасувати рішення №UA209000/2025/100482/2 від 02.12.2025 року про коригування митної вартості товарів.
2) Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленню випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209230/2025/003379 від 02.12.2025 року.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.03.2025 ТзОВ «АБМ - ТРЕЙД» було подано на Львівську митницю електронну митну декларацію №25UA209230114537U7 на товар: 
Товар №1 «Залишки і відходи харчової промисловості борошно з риби-сировина. Побічний продукт рибальства: Рибне борошно на основі лосося-18799 кг. Зовнішній вигляд: Коричневий порошок, сирий протеїн, % - Волога, % - 7 ±3%; золи - 14±3%. Виробник: SIA «Venta FM». Код товару згідно УКТЗЕД 2301200000 (графа 33 МД).
Товар №2 «Жири і масла та їх фракції, з риби або морських ссавців, рафіновані або нерафіновані, але без зміни їх хімічного складу: жири і масла та їх фракції, з риби, крім жирів з печінки: інші. Рибна олія на основі лосося - 2798 кг. Світло червоного натурального кольору, густина - 920 кг/м3., жир мін. - 99%; Кислотне число, мг КОН/г max 10; неомилювані 10%. мг -екв/кг-max 5-2,9 мг-екв/кг; загальна кількість омега 3 min речовини, %-max 0,5; вологість та домішки - max 0,5; перекис 00 0 ZZ00. Виробник: SIA «Venta FM». Код товару згідно УКТЗЕД 1504209000 (графа 33 МД).
Однак, 02.12.2025 посадовою особою Львівської митниці прийнято спірне рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2025/100482/2, а також відмолено у митному оформленні товару згідно із карткою відмови №UA209230/2025/003379.
Позивач вказане рішення та картку відмови вважає протиправними з огляду на те, що на підтвердження заявленої у МД від 17.03.2025 №25UA209230114537U7 митної вартості товарів та обраного методу її визначення разом з декларацією декларант надав митному органу документи, які посвідчували підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, та які підтверджували складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяли ідентифікувати оцінюваний товар та містили об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.
Позивач просить визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2025/100482/2 від 02.12.2025 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209230/2025/003379.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 10.03.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі – КАС України).
У відзиві на позов представник відповідача заперечує проти його задоволення з підстав правомірності оскаржуваного рішення та картки відмови.
Зазначає, що під час розгляду документів, поданих до митного оформлення товару, митним органом було опрацьовано інформацію, що міститься у поданих до митного оформлення документах та було виявлено невідповідність складових митної вартості. У зв`язку з чим Львівська митниця, надсилала декларанту пропозиції, відповідно до частини третьої, четвертої статті 53 Митного кодексу України (далі – МК України), про надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості. Документи, подані на вимогу митного органу не усунули вищезазначені невідповідності, інших документів на вимогу не надано. За таких обставин, у відповідача були обґрунтовані сумніви, щодо заявленої митної вартості товару.
Львівською митницею з дотриманням вимог чинного законодавства прийнято рішення №UA209000/2025/100482/2 від 02.12.2025 про коригування митної вартості товарів, та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209230/2025/003379.
Джерелом інформації для коригування митної вартості слугували: товар № 1 - МД № 25UA209230097937U0 від 15.10.2025, де рівень митної вартості даного товару та даного імпортера товару становить 2,16 дол.США/кг; товар № 2 - МД № 25UA209140030637U9 від 28.11.2025, де рівень митної вартості товару зі схожими характеристиками (Олія з лосося (риб`ячий жир на основі лосося), становить 2,16 дол.США/кг.
У поданій до суду відповіді на відзив представник позивача не погоджується з доводами представника відповідача та зазначає, що всі документи, подані до митного оформлення, відповідають вимогам частини другої статті 53 МК України та є достатніми для підтвердження митної вартості товару за основним методом.
Ухвалою суду від 27.03.2026 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи із викликом (повідомленням) сторін у судове засідання.
30.03.2026 представником позивача подано клопотання, у якому просить суд стягнути з відповідача в користь позивача понесені судові витрати, саме: витрати на залучення перекладача в розмірі 4662,00 грн.
У клопотанні від 31.03.2026 представник відповідача просила відмовити в стягненні судових витрат на залучення перекладача.
Крім того, 01.04.2026 представник позивача подав заперечення на клопотання у якому зазначив, що витрати на залучення перекладача підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань.
Інших заяв по суті справи від сторін на адресу суду не надходило, сторони скористались своїм правом щодо подачі заяв по суті справи.
Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.
19.12.2024 між ТзОВ «АБМ-ТРЕЙД» (покупець) та UAB «AS Projects» (Литва) (продавець) було укладено контракт №19122024, за умовами якого продавець приймає на себе зобов`язання з поставки і передачі в порядку і строки, встановлені даним Контрактом товару (пункт 1.1 контракту). Номенклатура, кількість, ціна і загальна вартість товару вказуються в Додатках (Специфікаціях) до Контракту (пункт 1.2 контракту).
Згідно із пунктом 2.1 базис поставки товару згідно з законодавством України з правилами «INCOTERNS 2020», вказано у відповідному додатку (Специфікації) до контракту.
Пунктом 3.1. Контракту передбачено, що валюта контракту і платежу – євро. Загальна сума цього контракту складається зі загальної суми товарів поставлених відповідно до підписаних Додатків (Специфікацій) до Контракту (пункт 3.4 контракту).
Відповідно до пункту 3.5 Контракту у вартість товару включається вартість упаковки, маркування, вартість тари, палет, навантаження і сертифікату походження. Витрати пов`язані з виконанням даного Контракту розподіляються між Сторонами відповідно до правил «INCOTERNS 2020».
Згідно з пунктом 4.1 Контракту оплата за партію товару згідно проформи проводиться покупцем згідно специфікації, які є невідємною частиною контракту. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з розрахункового рахунка покупця (пункт 4.2 контракту). Датою оплати товару є дата надходження грошових коштів від покупця на банківський рахунок продавця.
Згідно із специфікацією від 13.11.2025 №5 сторонами узгоджено поставку рибної олії (на основі лосося) в кількості 3,00 Мт за ціною 1,4 євро за 1 кг на загальну суму 4200,00 євро та рибне борошно 66% (на основі лосося) в кількості 19,00 Мт за ціною 1,72 євро за 1 кг на загальну суму 32680,00 євро. Умови поставки FСА Valdemarpils, Латвія (INCOTERNS). Тут же обумовлено умови оплати: 100%; термін поставки 1-2 тижні з дати оплати.
На виконання умов контракту та специфікації №5 від 13.11.2025 до контракту позивач здійснив оплату на загальну суму 36880,00 євро, що підтверджується банківськими платіжними документами (swift) від 21.11.2025 (дата валютування 21.11.2025).
З метою митного оформлення ТзОВ «АБМ-ТРЕЙД» на митний пост Львівської митниці подано МД від 17.03.2025 №25UA209230114537U7, за якою задекларовано ввезення, товару: 
- Товар №1 «Залишки і відходи харчової промисловості борошно з риби-сировина. Побічний продукт рибальства: Рибне борошно на основі лосося-18799 кг. Зовнішній вигляд: Коричневий порошок, сирий протеїн, % - Волога, % - 7 ±3%; золи - 14±3%. Виробник: SIA «Venta FM». 
- Товар №2 «Жири і масла та їх фракції, з риби або морських ссавців, рафіновані або нерафіновані, але без зміни їх хімічного складу: жири і масла та їх фракції, з риби, крім жирів з печінки: інші. Рибна олія на основі лосося - 2798 кг. Світло червоного натурального кольору, густина - 920 кг/м3., жир мін. - 99%; Кислотне число, мг КОН/г max 10; неомилювані 10%. мг -екв/кг-max 5-2,9 мг-екв/кг; загальна кількість омега 3 min речовини, %-max 0,5; вологість та домішки - max 0,5; перекис 00 0 ZZ00. Виробник: SIA «Venta FM». 
Ціна товару згідно графи 42 МД від 17.03.2025 №25UA209230114537U7 - 32334,28 євро.
На підтвердження заявленої митної вартості товару та обраного основного методу її обчислення декларантом до МД були подані такі документи: митна декларація 25UA209230114537U7 від 01.12.2025; зовнішньоекономічний договір (контракт) №19122024 від 19.12.2024; специфікація №5 видана 13.11.2025 до контракту №19122024 від 19.12.2024; банківський платіжний документ у формі swift №011268806.211125 від 21.11.2025 на суму 36 880,00 Євро із відміткою, що проведено банківською установою (в графі 70 призначення платежу: Контракт №19122024 від 19.12.2024, специфікація №5 від 13.11.2025, інвойсу №131125 від 13.11.2025); проформа інвойс №131125 від 13.11.2025; комерційний інвойс №ASP002391 від 26.11.2025; сертифікат аналізу від 03.10.2025; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR. 1) №A 060435 від 27.11.2025; міжнародний ветеринарний сертифікат №LV 35666 NP від 26.11.2025; міжнародний ветеринарний сертифікат №LV 35668 NP від 26.11.2025; рахунок - фактура ФОП ОСОБА_1 №8/7270 від 27.11.2025; договір-заявка перевезення вантажів №24/11-А від 24.11.2025, довідка про транспорті витрати ФОП ОСОБА_1 від 27.11.2025; інші документи, необхідні для розмитнення товару.
01.12.2025 декларанту було направлено електронне повідомлення щодо необхідності надання додаткових документів відповідно до положень статті 53 МК України із переліком даних та відомостей, які необхідні митному органу для визначення митної вартості за методом обраним декларантом зокрема: 1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації; 10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.
Декларант надав повторно наявні документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару.
В подальшому Львівська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів від 02.12.2025 №UA209000/2025/100482/2 та сформувала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209230/2025/003379.
У графі 33 оскаржуваного рішення від 02.12.2025 №UA209000/2025/100482/2 зазначено, що в рамках реалізації положень статей 52, 53, 54, 55, 58, 335 МК України, за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МК України, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МК України здійснено контроль наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Під час здійснення митного контролю опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах. За результатами проведеного опрацювання встановлено розбіжності:
- відповідно до п. 1.4 зовнішньоекономічного контракту № 19122024 від 19.12.2024 – товар виготовляється на замовлення покупця. Поставка товару здійснюється продавцем партіями на кожну партію товару, до початку процесу його виготовлення і поставки, сторони контракту узгоджують і підписують специфікацію до контакту, яка є для покупця підставою для перерахування попередньої оплати товару, а для постачальника підставою для початку процесу виготовлення товару; 
- у сертифікат аналізу від 03.10.2025 – зазначено дату виробництва товару - 03.10.2025 – 20.10.2025, проте сама специфікація № 5 підписана 13.11.2025, що свідчить про існування іншої специфікації;
- у специфікації № 5 від 13.11.2025 – зазначена попередня оплату товару, та що товар постачається протягом 1-2 тижнів після оплати. Платіжних документів до митного оформлення не подано;
- у копії інвойсу від 26.11.2025 № ASP002391 зазначено оплата 06.12.2025, що суперечить вимогам п.1.4 контракту та відомостям зазначеним у специфікації;
- документами, що підтверджують митну вартість відповідно до положень частини другої ст.53 МКУ, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
- Відповідно до п.5.1 контракту – товар має відповідати стандарту якості та якісним характеристикам зазначеним у контракті, додатках (специфікаціях), супровідних документах, нормам заводу виробника товару. Декларантом не наданий документ, що підтверджує такі норми, а також не надані документи що підтверджують виробника товару;
- розмір транспортних витрат не пропорційно розбитий відносно всього кілометражу (відстань по іноземній території 1076 км, а вартість 77000 грн. - що становить 71,56 грн/км, відстань по території України 114 км, а вартість 33000 грн. - що становить 289 грн/км). Методичними рекомендаціями з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 № 65 (далі – Методичні рекомендації), визначено єдині засади формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті. Пунктом 49 розділу VI Методичних рекомендацій "Облік і калькулювання собівартості перевезень" визначено: "Вартість пально-мастильних та інших експлуатаційних матеріалів, витрачених на здійснення певних видів перевезень включається до їх собівартості за прямою ознакою. Якщо деякі мастильні та інші експлуатаційні матеріали неможливо віднести до певних видів перевезень, їх вартість включається у собівартість окремих об`єктів калькулювання шляхом розподілу пропорційно до вартості витраченого пального". Пунктом 51 Методичних рекомендацій аналогічний підхід застосовано до розподілу амортизаційних відрахувань. Таким чином, очевидним є факт, що рахунок від 27.11.2025№ 8/ 7270 містить відомості щодо вартості перевезень до перетину кордону України та після його перетину, які сформовані з порушенням принципів пропорційного розподілу. Виникають сумніви щодо достовірності розподілу транспортних витрат, оскільки з урахуванням вищої вартості пально-мастильних та інших експлуатаційних матеріалів за кордоном, а також наявності платних доріг вартість за 1 км перевезення товару за межами митної території України пропорційно менша, ніж вартість за 1 км перевезення товару на території України.
Зважаючи, що документи, подані на вимогу митного органу не усувають вищезазначені невідповідності. Інших документів на вимогу не надано. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п.2 ч. 6 статті 54 МК України, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою особою документів згідно переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МК України, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з статті 57 МК України. Неможливо застосувати наступні методи визначення вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МК України) та методу 2б (ст. 60 МК України) з причини відсутності у митному органі та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МК України) та методу 2г (ст. 63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митному органі. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МК України). Джерелом інформації для коригування митної вартості слугували: товар № 1 - МД № 25UA209230097937U0 від 15.10.2025, де рівень митної вартості даного товару та даного імпортера товару становить 2,16 дол.США/кг; товар № 2 - МД № 25UA209140030637U9 від 28.11.2025, де рівень митної вартості товару зі схожими характеристиками (Олія з лосося (риб`ячий жир на основі лосося), становить 2,16 дол.США/кг. Коригування на розмір партії та комерційні рівні не здійснювалося, оскільки однакові для оцінюваного товару та обраної як джерело інформації партії товарів.
Крім того, Львівська митниця видала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209230/2025/003379, відповідно до якої відмовлено у митному оформленні товару з причин: неможливість завершення м/о у зв`язку з невірно заповненими графами гр. 12, 45, 43, 44, 46, 47, В МД, відповідно до рішення про коригування митної вартості від 02.12.2025 № UA209000/2025/100482/2 (порушено умови декларування передбачені п.1, п.8 ст. 257 МК України. ст.55 МК України, ПКМУ від 21.05.12 № 450).
ТзОВ «АБМ-ТРЕЙД», не погоджуючись із рішенням про коригування митної вартості товару та карткої відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, звернувся до суду із цим позовом. 
При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.
Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Згідно із частинами першою - третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.
Як передбачено частинами другою – третьою статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Частинами першою – третьою статті 54 вказаного Кодексу визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Відповідно до частин першої, другої, п`ятої, шостої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів – за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митного органі. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.
Згідно з частинами першою, другою статті 57 вказаного Кодексу передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний – за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод – за ціною договору (вартість операції).
За приписами частин першої, другої статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 – 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.
Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях (постанови від 12.03.2019 у справі №826/2313/16, від 27.06.2020 у справі №540/2605/18, від 25.11.2020 у справі №1.380.2019.001657, від 15.04.2021 у справі №804/14964/15, від 02.05.2024 у справі №520/22458/23) звертав увагу на те, що обов`язок довести задекларовану митну вартість товару лежить на декларанті. Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Необхідність витребовування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.
Водночас повноваження контролюючого органу витребовувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання декларантом витребовуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації. Неподання декларантом документів, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МК України, не тягне для нього безумовних негативних правових наслідків. Неподання таких документів може тягнути за собою відмову в митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, відповідно, коригування митної вартості товарів лише в тому разі, коли у митниці будуть обґрунтовані підстави вважати, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.
При перевірці судом у разі оскарження декларантом рішення про коригування митної вартості підлягають встановленню обставини та відомості, щодо яких у митного органу виникли сумніви, обґрунтованість причин та підстав витребовування додаткових документів, неможливості визначення митної вартості за обраним декларантом методом та поданими й додатково витребовуваними документами.
Вказану правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 27.02.2025 у справі № 300/784/24.
На думку суду, виходячи із встановлених обставин справи та досліджених доказів, відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості товарів, з огляду на таке.
Судом встановлено, що як до митного оформлення, так і до суду позивач надав передбачені статтею 53 МК України документи (наведені вище по тексту рішення), зокрема: митна декларація 25UA209230114537U7 від 01.12.2025; зовнішньоекономічний договір (контракт) №19122024 від 19.12.2024; специфікація №5 видана 13.11.2025 до контракту №19122024 від 19.12.2024; банківський платіжний документ у формі swift №011268806.211125 від 21.11.2025 на суму 36 880,00 Євро із відміткою, що проведено банківською установою (в графі 70 призначення платежу: Контракт №19122024 від 19.12.2024, специфікація №5 від 13.11.2025, інвойсу №131125 від 13.11.2025); проформа інвойс №131125 від 13.11.2025; комерційний інвойс №ASP002391 від 26.11.2025; сертифікат аналізу від 03.10.2025; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR. 1) №A 060435 від 27.11.2025; міжнародний ветеринарний сертифікат №LV 35666 NP від 26.11.2025; міжнародний ветеринарний сертифікат №LV 35668 NP від 26.11.2025; рахунок - фактура ФОП ОСОБА_1 №8/7270 від 27.11.2025; договір-заявка перевезення вантажів №24/11-А від 24.11.2025, довідка про транспорті витрати ФОП ОСОБА_1 від 27.11.2025; інші документи, необхідні для розмитнення товару.
У суду відсутні підстави ставити під сумнів заявлену декларантом митну вартість спірного товару, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару чи ознаки підробки, вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару.
Так, контрактом від 19.12.2024 №19122024, укладеним між ТзОВ «АБМ-ТРЕЙД» (покупець) та UAB «AS Projects» (Литва) (продавець) було визначено предмет контракту, кількість товару, базисні умови і терміни поставки, ціну та загальну вартість товару, умови оплати.
Відповідно до положень пункту 1.2 контракту сторони визначили, що номенклатура, кількість, ціна і загальна вартість товару вказуються в додатках (специфікаціях) до контракту, які є його невід`ємною частиною.
Згідно із пунктом 1.3 контракту покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар в порядку та строки, встановлені цим Контрактом.
Пунктом 1.4 контракту визначено, що товар виготовляється на замовлення покупця. Поставка товару здійснюється продавцем партіями. На кожну партію товару, до початку процесу його виготовлення і поставки, сторони контракту узгоджують і підписують специфікацію до контракту, яка є для покупця підставою для перерахування попередньої оплати вартості товару, а для постачальника підставою для початку процесу виготовлення товару.
Згідно із пунктом 1.5 вказаного контракту загальний обсяг і умови поставок визначаються згідно з додатками (специфікаціям) до даного контракту, які є його невід`ємною частиною.
Відповідно до пункту 2.2 контракту строк поставки кожної партії товару затверджується сторонами в додатку (специфікації) до контракту на конкретну партію Товару. У будь-якому випадку строк поставки не повинен перевищувати 180 календарних днів з моменту отримання продавцем попередньої оплати за товар від покупця.
Згідно із специфікацією №5 від 13.11.2025 до вказаного контракту сторони контракту домовилися про поставку рибної олії (на основі лосося) в кількості 3,00 Мт за ціною 1,4 євро за 1 кг на загальну суму 4200,00 євро та рибне борошно 66% (на основі лосося) в кількості 19,00 Мт за ціною 1,72 євро за 1 кг на загальну суму 32680,00 євро. Умови поставки FСА Valdemarpils, Латвія (INCOTERNS). Умови оплати: 100%; термін поставки 1-2 тижні з дати оплати.
Відповідно до рахунку проформи від 13.11.2025 №131125 сторонами контракту було узгоджено поставку товару загальною вартістю 36880,00 євро.
На виконання умов контракту, на підставі рахунку-фактури (інвойсу) №002391 від 26.11.2026 компанія UAB «AS Projects» (Литва) поставила позивачу відповідний товар на загальну суму 36251,48 євро.
Оплата за товар була проведена позивачем в повному обсязі, а саме: згідно із банківським платіжним документом від 21.11.2025 на суму 36880,00 євро.
Таким чином, як і визначено у специфікації №5 від 13.11.2025, позивачем було здійснено 100% передоплату товару в сумі 36880,00 євро.
Львівською митницею в оскаржуваному рішенні зазначено, що відповідно до п. 1.4 зовнішньоекономічного контракту № 19122024 від 19.12.2024 – товар виготовляється на замовлення покупця. Поставка товару здійснюється продавцем партіями на кожну партію товару, до початку процесу його виготовлення і поставки, сторони контракту узгоджують і підписують специфікацію до контакту, яка є для покупця підставою для перерахування попередньої оплати товару, а для постачальника підставою для початку процесу виготовлення товару. У сертифікат аналізу від 03.10.2025 – зазначено дату виробництва товару - 03.10.2025 – 20.10.2025, проте сама специфікація № 5 підписана 13.11.2025, що свідчить про існування іншої специфікації
Щодо таких доводів митниці, суд зазначає, що відповідач дійшов помилкового висновку про існування іншої специфікації на підставі різниці між датою виробництва товару, зазначеного у сертифікаті аналізу від 03.10.2025 та датою підписання специфікації №5 від 13.11.2025.
Разом з тим, положення пункту 1.4 контракту не містять заборони на виготовлення товару до моменту формального підписання специфікації. Контракт предбачає погодження сторонами умов поставки, однак не встановлює імперативної вимоги щодо неможливості початку виробництва до документального оформлення специфікації.
Сертифікат аналізу лише підтверджує технологічні показники та період виготовлення товару і сам по собі не є доказом існування іншої специфікації чи окремого договірного зобов`язання. Дата підписання специфікації також не є тотожною даті досягнення сторонами домовленостей щодо поставки товару.
Крім того, митний орган не наділений повноваженнями здійснювати оцінку внутрішнього порядку виконання сторонами умов цивільно-правового договору, якщо це не впливає на визначення митної вартості чи інших показників, що підлягають митному контролю.
Отже, різниця між датою виробництва товару та датою підписання специфікації №5 не свідчить про існування іншої специфікації чи зазначенням неправдивих відомостей митної вартості, а лише відображає особливості виробничого процесу та документального оформлення господарської операції.
Однією із підстав для прийняття оскаржуваного рішення слугувало те, що у специфікації № 5 від 13.11.2025 зазначена попередня оплату товару, та що товар постачається протягом 1-2 тижнів після оплати. Платіжних документів до митного оформлення не подано. 
Як слідує з матеріалів справи позивач повторно подав на вимогу митного органу платіжний документ у формі swift від 21.11.2025 №011268806.211125 на суму 36880,00 євро та документи, які дублюють в гр. 44 МД
Таким чином, дане зауваження відповідача є безпідставним та підтверджує факт поверхневого підходу до вивчення та аналізу документів, що були надані ТОВ «АБМ-ТРЕЙД».
Щодо твердження, що у копії інвойсу від 26.11.2025 № ASP002391 зазначено оплата 06.12.2025, що суперечить вимогам п.1.4 контракту та відомостям зазначеним у специфікації. Документами, що підтверджують митну вартість відповідно до положень частини другої ст.53 МКУ, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.
Як уже було встановлено, оплата за товар була проведена позивачем в повному обсязі, а саме: згідно із банківським платіжним документом у формі swift від 21.11.2025 №011268806.211125 на суму 36880,00 євро.
Таким чином, як і визначено у специфікації №5 від 13.11.2025, позивачем було здійснено 100% передоплати за товар в сумі 36880,00 євро.
За змістом платіжної інструкції можна ідентифікувати сторін зовнішньоекономічної операції купівлі-продажу, при цьому в призначенні платежу вказано, що оплата проводиться відповідно до контракту від 19.12.2024 №19122024, специфікації №5 від 13.11.2025 та рахунку №131125 від 13.11.2025.
З огляду на зазначене, суд також відхиляє зауваження митного органу щодо платіжної інструкції від 21.11.2025 на суму 36880,00 євро.
Відповідачем в оскаржуваному рішенні зазначено, що відповідно до п.5.1 контракту – товар має відповідати стандарту якості та якісним характеристикам зазначеним у контракті, додатках (специфікаціях), супровідних документах, нормам заводу виробника товару. Декларантом не наданий документ, що підтверджує такі норми, а також не надані документи що підтверджують виробника товару.
Щодо даного твердження судом встановлено, що декларантом до митного оформлення були надані наступні документи: міжнародний ветеринарний сертифікат №LV 35666 NP від 26.11.2025; міжнародний ветеринарний сертифікат №LV 35668 NP від 26.11.2025; сертифікат якості від 03.10.2025.
Так, у міжнародних ветеринарних сертифікатах зазначаються: назва виробника (підприємства-виробника), адреса виробничих потужностей, реєстраційний (експортний) номер підприємства, країна походження продукції.
Отже, міжнародні ветеринарні сертифікати, видані компетентним органом країни експортера, є офіційними державними документами, які супроводжують товар під час міжнародного переміщення.
Митним органом вказано, що розмір транспортних витрат не пропорційно розбитий відносно всього кілометражу (відстань по іноземній території 1076 км, а вартість 77000 грн, що становить 71,56 грн/км, відстань по території України 114 км, а вартість 33000 грн, що становить 289 грн/км). Методичними рекомендаціями з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 № 65 (далі – Методичні рекомендації), визначено єдині засади формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті. Пунктом 49 розділу VI Методичних рекомендацій "Облік і калькулювання собівартості перевезень" визначено: "Вартість пально-мастильних та інших експлуатаційних матеріалів, витрачених на здійснення певних видів перевезень включається до їх собівартості за прямою ознакою. Якщо деякі мастильні та інші експлуатаційні матеріали неможливо віднести до певних видів перевезень, їх вартість включається у собівартість окремих об`єктів калькулювання шляхом розподілу пропорційно до вартості витраченого пального". Пунктом 51 Методичних рекомендацій аналогічний підхід застосовано до розподілу амортизаційних відрахувань. Таким чином, очевидним є факт, що рахунок від 27.11.2025 № 8/7270 містить відомості щодо вартості перевезень до перетину кордону України та після його перетину, які сформовані з порушенням принципів пропорційного розподілу. Виникають сумніви щодо достовірності розподілу транспортних витрат, оскільки з урахуванням вищої вартості пально-мастильних та інших експлуатаційних матеріалів за кордоном, а також наявності платних доріг вартість за 1 км перевезення товару за межами митної території України пропорційно менша, ніж вартість за 1 км перевезення товару на території України.
Із матеріалів справи видно, що 24.11.2025 між ФОП ОСОБА_1 (Перевізник) та ТзОВ «АБМ-ТРЕЙД» (Замовник) укладено Договір-заявка перевезення вантажів №24/11-А, згідно із пунктом 1 якого замовник доручає, а перевізник зобов`язується здійснити перевезення вантажу на нижче вказаних умовах. 
Вартість транспортних послуг погоджена між Замовником та Перевізником, однак ціна встановлена саме ФОП ОСОБА_1 в договорі-заявці перевезення вантажів №№24/11-А від 24.11.2025 та конкретизована і підтверджена в довідці про транспортні витрати від 27.11.2025.
Крім того, перевізником надано рахунок на оплату №8/7270 від 27.11.2025, відповідно до якого, вартість перевезення від пункту завантаження м. Валдемарпілс (Латвія) до м/п Рава Руська (України) становить 77 000,00 грн. та вартість перевезення по території України від м/п Рава Руська до смт. Локачі становить 33 000,00 грн
Верховний Суд в постановах від 31.05.2019 у справі №804/16533/14, від 07.07.2023 у справі №803/718/17 вказав, що якщо закон не визначає доказ (докази), винятково яким (-ми) має підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими має підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.
Вказаної правової позиції суд дотримується при вирішенні цього спору та зазначає, що подана позивачем на підтвердження транспортних витрат довідка є належним доказом їх понесення.
Таким чином, доводи митного органу про наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, та суд бере до уваги пояснення позивача про те, що надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення.
Приписами пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України передбачено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Митним органом не враховано, що у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, необхідно навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів, не зазначено чи за такими ж товаро-супровідними документами поставлявся ідентичний товар, тощо.
Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами.
Таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 27.02.2025 у справі № 300/784/24.
Суд вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів не відповідає вимогам пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, оскільки у ньому, крім номера та дати МД, на підставі якої здійснено розрахунок скоригованої митної вартості товару, будь-яких пояснень щодо коригувань на обсяги партії ідентичних товарів, умов поставки, комерційних умов не наведено. Митний орган не надав доказів на підтвердження тієї обставини, що позивачем у митних деклараціях було зазначено не всі складові числового значення митної вартості, неправильно здійснено розрахунок, внесено недостовірні або неточні відомості, або у наданих документах містяться розбіжності, ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів.
З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. Митним органом не було надано доказів, які б підтвердили митну вартість товару, визначену відповідачем за резервним методом. Відтак, оскільки відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості товару з огляду на те, що позивач надав передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товару, що ввозиться, та дають можливість визначити митну вартість товару, а оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів є необґрунтованим та таким, що не відповідає вказаним вище нормам МК України, тому з наведених вище мотивів та підстав позовні вимоги про визнання протиправним та скасування зазначеного рішення належить задовольнити.
Відповідно до частин першої, другої статті 256 МК України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.
Отже, враховуючи, що картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209230/2025/003379 винесена з причини невизнання митної вартості товару за вартістю, визначеною декларантом, та прийняттям рішення №UA209000/2025/100482/2 від 02.12.2025 про коригування митної вартості товарів, яке судом визнано протиправним та скасовано, тому вказана картка відмови також підлягає визнанню протиправною та скасуванню.
Відтак позовні вимоги слід задовольнити повністю.
Щодо розподілу судових витрат між сторонами суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно із частиною першою та третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як слідує з матеріалів справи при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в загальній сумі 5324,80 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №16500 від 24.02.2026.
Отже, на користь ТзОВ «АБМ-ТРЕЙД» необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 5324,80 грн.
При вирішенні питання щодо стягнення решти судових витрат (витрат на залучення перекладача) суд зазначає наступне.
За приписами частин п`ятої - восьмої статті 137 КАС України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг). У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.
Суд враховує висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 31.03.2020 у справі № 160/7049/19, які полягають у такому.
Склад та розмір витрат, пов`язаних із залученням перекладача, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із залученням перекладача, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на залучення перекладача, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Так, позивач на понесення витрат на послуги з перекладу подав до суду копії акту здачі-прийняття послуг від 05.03.2026, платіжної інструкції від 10.03.2026 №ВМН9-8НС2-3677-В71Х, рахунку-фактури від 05.03.2026 №КІ-0000052. Зі змісту вказаних документів вбачається надання ФОП ОСОБА_2 послуг перекладу документів (проформи інвойсу, комерційного інвойсу, банківського платіжного документу, сертефікату з перевезення (походження) товару, сертифікату аналізу) з англійської мови на українську мову в розмірі 4662,00 грн.
Зважаючи на обсяг послуг, складність роботи (в контексті перекладу тексту, що місить також у значному обсязі числові дані), суд вважає, що підстави для відшкодування позивачу у повному обсязі витрат на залучення перекладача (для перекладу документів у справі) відсутні. Керуючись принципом співмірності цих витрат обсягу виконаної роботи (з урахуванням кількості текстової інформації, перекладеної на українську мову, у документах, що є письмовими доказами у справі та мають значення для вирішення спору), на користь позивача за рахунок відповідача належить стягнути витрати у розмірі 2000,00 грн.
З урахуванням наведеного, на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати в загальному розмірі 7324,80 грн (з них: судовий збір в сумі 5324,80 грн, витрати на оплату послуг перекладача в розмірі 2000,00 грн).
Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 134, 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Митного кодексу України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АБМ-ТРЕЙД» (45500, Волинська область, Володимирський район, селище Локачі, вулиця Шевченка, будинок 43А, код ЄДРПОУ 35580267) до Львівської митниці (79000, Львівська область, місто Львів, вулиця Костюшка, будинок 1, код ЄДРПОУ 43971343) про визнання протиправними та скасування рішень та карток відмови, задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2025/100482/2 від 02.12.2025.
Визнати протиправною та скасувати картку відмови Львівської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209230/2025/003379.
Стягнути з Львівської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АБМ-ТРЕЙД» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 7324,80 грн (сім тисяч триста двадцять чотири гривні 80 копійок) та витрати на оплату послуг перекладача в сумі 2000,00 грн (дві тисячі гривень 00 копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий 
Суддя В.В. Мачульський