УХВАЛА

06 липня 2026 року 
м. Київ

справа №380/17530/25
адміністративне провадження № К/990/28817/26 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Стародуба О.П., суддів - Єзерова А.А., Чиркіна С.М., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.01.2026 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2026 
у справі № 380/17530/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,-
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому просила:
-визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 12.08.2025 №134550022875 про відмову щодо перерахунку пенсії згідно Закону України «Про державну службу» та перехід на пенсію за віком згідно Законом України «Про державну службу»;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести її з пенсії за віком на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723 - XII з дня звернення із заявою від 05.08.2025 та здійснити перерахунок пенсії відповідно до довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посаду якої було класифіковано ( посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 05.08.2025 №110002/07 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 05.08.2025 №110002/08, видані виконавчим комітетом Львівської міської ради.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05.01.2026 у справі № 380/17530/25 адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 12.08.2025 №134550022875, яким відмовлено позивачу у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву позивача від 05.08.2025 про перерахунок пенсії, зарахувавши при цьому до її стажу роботи, який дає право на призначення пенсії державного службовця періоди роботи з 05.10.1994 по 05.08.2025 (дату звернення про перерахунок) на посадах в органах місцевого самоврядування.
У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання судових витрат. 
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2026 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області задоволено частково.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.01.2026 у справі №380/17530/25 змінено.
У абзаці третьому резолютивної частини рішення дату «з 05.10.1994» змінено на «з 04.03.2002».
В решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.01.2026 у справі №380/17530/25 залишено без змін.
18.06.2026 до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах подана касаційна скарга.
Відповідно до статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить забезпечення апеляційного перегляду справи. Касаційне оскарження судового рішення допускається лише у визначених законом випадках.
Згідно з частиною 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до частини 4 статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).
Виключні випадки, за яких судові рішення у справах незначної складності та інших, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження підлягають касаційному оскарженню передбачають, що: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Виходячи з приписів пункту 3 частини 6 статті 12 КАС України, оскаржувані судові рішення прийнято у справі незначної складності, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження.
Спірні правовідносини були предметом судового контролю, здійсненого судами першої та апеляційної інстанцій, за наслідками якого постановлено судове рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Покликання у касаційній скарзі на те, що справа має виняткове значення для особи, яка подає касаційну скаргу, касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, є безпідставним, оскільки особою, яка подала касаційну скаргу, не доведено наявності таких обставин і доказів на підтвердження їх наявності не надано.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 28, 333, 359 КАС України,
у х в а л и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.01.2026 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2026 у справі № 380/17530/25. 
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не оскаржується.
Судді

О.П. Стародуб

А.А. Єзеров 

С.М. Чиркін