Справа №: 297/862/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2026 року м. Берегове 

Суддя Берегівського районного суду Закарпатської області Ільтьо І. І., розглянувши матеріали, що надійшли Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
24.02.2026 року до Берегівського районного суду Закарпатської області надійшли матеріали з Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Разом з цим, з Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській областінадійшли матеріали про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 (справа №297/863/26) та ст. 122-4 (справа №297/864/26) КУпАП.
Постановою Берегівського районного суду Закарпатської області від 31 березня 2026 року матеріали справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. 124 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП, були об`єднані в одне провадження з присвоєнням єдиного номеру справи №297/862/26. 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №621154 від 22.03.2026 року вбачається, що 21.03.2026 року близько 20:10 на автодорозі М25, між н.р. Шом – Бовтрадь, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Мітцубісі», д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи в алкогольного сп`янінні. Огляд проводився за допомогою газоаналізатора Драгер 6820, тест 23, висновок 0, 27%, чим порушив п.2.9.6.ПДР. та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №621148 від 22.03.2026 року встановлено, що 21.03.2026 року близько 20:10 на автодорозі М25, між н.р. Шом – Бовтрадь, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Мітцубісі», д.н.з. НОМЕР_2 , здійснив дорожньо-транспортну пригоду, та покинув місце ДТП, чим порушив п.2.10.а.ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 122-4 КУпАП.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №621138 від 22.03.2026 року встановлено, що 21.03.2026 року близько 20:10 на автодорозі М25, між н.р. Шом – Бовтрадь, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Мітцубісі», д.н.з. НОМЕР_2 , здійснив дорожньо-транспортну пригоду, та покинув місце ДТП, чим порушив п.12.1.ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та пояснив, що після дорожньо-транспортної пригоди повернувся за місцем свого проживання, а наступного дня до нього прибули працівники поліції, які запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. При цьому, до проведення огляду вже вживав алкогольні напої за місцем проживання, а саме випив декілька пляшок пива, у зв`язку з чим, результат огляду не може свідчити про перебування його у стані алкогольного сп`яніння, саме в момент керування транспортним засобом. Крім того, ОСОБА_1 пояснив, що не заперечує факту дорожньо-транспортної пригоди, оскільки дійсно, керуючи автомобілем, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на газову опору, після чого залишив місце пригоди. Разом із тим вважав, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки працівниками поліції не було зафіксовано факту керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а огляд проведено лише наступного дня за місцем його проживання. 
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суддя приходить до наступного. 
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У статті 8 КУпАП зазначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Відповідно до ст. 124 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до п.2.1.Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі по тексту - Правила дорожнього руху) водій механічного транспортного засобу повинен під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Дослідивши долучені до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №621138 від 22.03.2026 року матеріали, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та доданими до нього матеріалами, зокрема: схемою місця ДТП від 21.03.2026 року та поясненнями ОСОБА_1 від 22.03.2026 року, в яких він визнає факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП, а саме зазначив, що під час руху на автомобілі «MITSUBISHI PAJERO» на автодорозі с. Батрадь – с. Шом не впорався з керуванням та здійснив наїзд на газову опору. 
Вказані докази є взаємопов`язаними між собою та такими, що підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого за ст. 124 КУпАП, поза розумним сумнівом.
Ст. 122-4 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Відповідно до п.2.10а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10жовтня 2001року №1306 у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Дослідивши долучені до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №621148 від 22.03.2026 року матеріали, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 22.03.2026 року, згідно яких останній зазначив, що під час руху на автомобілі «MITSUBISHI PAJERO» на автодорозі с. Батрадь – с. Шом не впорався з керуванням та здійснив наїзд на газову опору. Після чого, він мав намір викликати працівників поліції, але його телефон поламався, тому дійсно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. 
Крім того, пояснення ОСОБА_1 підтверджується, що він, керуючи транспортним засобом, не впорався з керуванням, допустив наїзд на газову опору та після цього залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Вказані докази є взаємопов`язаними, узгоджуються між собою та в сукупності підтверджують наявність у його діях складів адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає, зокрема, за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а факт такого керування має бути належним чином встановлений уповноваженими особами у передбаченому законом порядку.
Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.9 а) Правил дорожнього руху України визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Разом з тим, суд бере до уваги пояснення особи в частині обставин проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки вони узгоджуються з матеріалами справи. 
Судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода мала місце 21.03.2026 року близько 20 год. 10 хв. На автодорозі між с. Шом – с. Батрадь., тоді як огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено лише наступного дня за місцем проживання ОСОБА_1 , після того як працівники поліції прибули до його домоволодіння.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, огляд на стан алкогольного сп`яніння та складення протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП проводилися працівниками поліції не безпосередньо після зупинки транспортного засобу чи оформлення дорожньо-транспортної пригоди, а за місцем проживання ОСОБА_1 , куди працівники поліції прибули вже після події, що підтверджується DVD-R диском долученим до протоколу про адміністративне правопорушення Серії ЕПР1 №621154 від 22.03.2026 року. 
Із наданих матеріалів не вбачається, що працівниками поліції було безпосередньо зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння саме під час дорожньо-транспортної пригоди. Також відсутні належні та допустимі докази того, що особа після дорожньо-транспортної пригоди не вживала алкогольні напої до моменту проведення огляду.
Крім того, з дослідженого DVD-R диску вбачається, що працівники поліції прибули до місця проживання ОСОБА_1 та склали адміністративні матеріали фактично на терасі його будинку, а не під час безпосереднього виявлення факту керування транспортним засобом. Таким чином, причинно-часовий зв`язок між керуванням транспортним засобом та перебуванням особи у стані алкогольного сп`яніння належними доказами не підтверджений. 
Сам по собі позитивний результат огляду за допомогою спеціального технічного засобу «Drager» за таких обставин не може беззаперечно свідчити про перебування особи у стані алкогольного сп`яніння саме під час керування транспортним засобом, оскільки причинно-часовий зв`язок між керуванням транспортним засобом та встановленим станом алкогольного сп`яніння належними та допустимими доказами не підтверджений.
Відповідно до ст. 62 Конституції України та практики Європейського суду з прав людини, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим провадження у даній частині підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Обставин, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_1 , визначені в ст. 17 КУпАП, не встановлено. Строки накладення адміністративних стягнень, передбачені в ст. 38 КУпАП, на момент розгляду справи не закінчились.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Накладаючи адміністративне стягнення, суддя керується положеннями статті 23 КУпАП, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі та гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Враховуючи вищезазначене, та в порядку вимог ст.ст. 33 - 35 КУпАП, суддя враховує встановлені ОСОБА_1 обставини вчинення правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, суспільну небезпеку вчиненного та вважає, що з метою виховання в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень, до висновку про необхідність застосування в силу положень ч. 2 ст. 36 КУпАП до ОСОБА_1  адміністративного стягнення, передбаченого в санкції ст. 122-4 КУпАП, у вигляді штрафу.
Така міра покарання, на переконання судді, буде достатньою для виправлення ОСОБА_1 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень, та відповідатиме меті адміністративного стягнення, встановленого в ст. 23 КУпАП.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
На підставі п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України “Про судовий збір” вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1  в користь держави судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп..
Керуючись ч. 4 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4, ст. 283, п. 1 ст. 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України “Про судовий збір”,
П О С Т А Н О В И В :
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 – закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП, із застосуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в користь держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору.
Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу..
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови через Берегівський районний суд Закарпатської області до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя       Іван ІЛЬТЬО