22.04.2026
Справа № 497/3088/25
Провадження № 2/497/511/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.04.2026 року Болградський районний суд Одеської області в складі: 
головуючого судді – Раца В.А.,
секретаря – Божевої І.Д., 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у відкритому судовому засіданні, в місті Болграді, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ КОЛЕКТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,–
ВСТАНОВИВ:
24.11.2025 року представник позивача Варшавський К.А., який діє на підставі довіреності №ДВ-20251015/001 від 15.10.2025 року звернувся до суду із зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за Кредитним договором №3537534 від 18.03.2023 року в розмірі 97 600,00 грн. та судові витрати у розмірі 2 422,40 грн. сплаченого судового збору, а також 15 000,00 грн. понесених витрат на правову допомогу.
Свої вимоги мотивує тим, що 18 березня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3537534, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». У свою чергу ТОВ «Лінеура Україна» 18.03.2023 року надіслало відповідачу через телекомунікаційну систему на номер телефону, зазначений позичальником у своїй анкеті, одноразовий ідентифікатор №Т291, який того ж дня був введений/відправлений відповідачем у відповідному розділі ІТС. Відповідач прийняв (акцептував) пропозицію укласти кредитний договір №3537534 на умовах визначених офертою. Згідно кредитного договору №3537534 ТОВ «Лінеура Україна» надало грошові кошти у сумі 20 000,00 грн., строком на 359 днів та зі сплатою стандартної процентної ставки у розмірі 1,99% на день. Свої зобов`язання за укладеним договором відповідач не виконував належним чином, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість. 26.10.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК Профіт» укладено договір факторингу №26102023 відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» передало ТОВ «ФК Профіт» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК Профіт» прийняло належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників вказаних у реєстрах прав вимоги. Надалі, ТОВ «ФК Профіт» відступило право вимоги ТОВ «ФК «Сіті колект» відповідно до договору факторингу №ДО-20250909/001вд 09.09.2025 року. За умовами цього договору ТОВ «ФК Профіт» відступає (передає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги кредитора за визначеними кредитними договорами, сплативши ТОВ «ФК Профіт» грошові кошти в розмірі ціни відступлення, у порядку та строки, встановлені договором. Згідно з Додатком №1 (Реєстр боржників) до договору факторингу №ДО-20200909/001 від 09.09.2025 р. ТОВ «ФК «Сіті колект» набуло право грошової вимоги у тому числі до відповідача за кредитним договором №3537534 від 18.03.2023 року в сумі 97 600,00 грн., з яких 20 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 77 600,00 грн. сума заборгованості за процентами. Відповідач не надав своєчасно кредитору грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором та відсотками по ньому, свої зобов`язання за договором не виконав, тому представник звертається до суду з позовною вимогою.
Ухвалою судді від 04.12.2025 року відкрито провадження по справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі.
Представник позивача Варшавський К.А., в позовній заяві зазначив, що в разі неявки відповідача не заперечує проти розгляду справи у відсутності представника банку, і у випадку неявки відповідача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідач ОСОБА_1 до суду не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України за веб-адресою: http://bg.od.court.gov.ua/sud1507/, та надіслання судової повістки за місцем реєстрації, причину неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не подав, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 18 березня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» в особі директора Пшеничного А.І. та ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , було укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту за №3537534, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти на умовах строковості, зворотності, платності в розмірі 20 000,00 грн., строком на 360 днів, зі стандартною процентною ставкою 2,00% (процентів) в день, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає за стандартною ставкою 164 000,00 грн. (а.с.7-16).
Договір підписано електронним підписом ОСОБА_1 18.03.2023 року шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора Т291, також відповідачем в цей день підписано паспорт споживчого кредиту (а.с.17-18).
Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».
Зокрема, ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством).
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:
- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 даного Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч.1 цієї статті, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно зі ст.ст. 627,629 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Відповідно до п.п.1.1 кредитного договору, укладання кредитного договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клєнта в Особистий кабінет, шляхом перевірки Товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до особистого кабінету.
Відповідно до п.п. 2.1 договору, кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_2 .
Згідно з п.п. 2.4 договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «Лінеура України» суми кредиту на користь клієнта за реквізитами, згідно з п.2.1 Договору.
Отримання грошових коштів відповідачем підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 28.02.2024 року, відповідно до якої це товариство на підставі договору №ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019 року про надання послуг з переказу грошових коштів укладеного з ТОВ «Лінеура Україна», перерахувало кошти на платіжну картку клієнта 18.03.2023 року о 07:33:06 годині на суму 20 000,00 грн. маска картки НОМЕР_2 , номер транзакції в системі іРау.ua – 212682390 (а.с.25) 
Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Сторонами було дотримано усіх вимог законодавства, кредитор перерахував обумовлену сторонами суму кредиту, позичальник отримав суму на картковий рахунок, відкритий на його ім`я, доказів протилежного суду не надано, тому договір вважається укладеним та підлягає виконанню обома сторонами.
Щодо стягнення за договором факторингу.
Так, 26 жовтня 2023 року між ТОВ «ФК Профіт» в особі директора Хоменко А.В. та ТОВ «Лінеура Україна» в особі заступника директора Зінюка А.С. укладено Договір відступлення прав вимоги №26102023, у відповідності до умов якого, ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ ТОВ «ФК Профіт» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК Профіт» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги (а.с.25-27).
Згідно з п. 6.2.3. Договору, права вимоги переходять до нового кредитора з моменту зарахування грошових коштів в повному обсязі в розмірі, визначеному в п.7.1. Договору, на рахунок кредитора, після чого Новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості.
Відповідно до п.7.1. цього Договору сторони домовились, що в якості компенсації за придбання (відступлення) права вимоги, новий кредитор сплачує кредиторові плату в розмірі, що станом на дату підписання сторонами цього договору складає 1 170 331,26 грн. Оплата фінансування підтверджується платіжною інструкцією №160 від 26 жовтня 2023 року, з якої видно, що позивач здійснив оплату на користь ТОВ «Лінеура Україна» в розмірі 1 170 331,26 грн. 
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №26102023 від 26 жовтня 2023 року, ТОВ «ФК ПРОФІТ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 97 600,00 грн., з яких: 20 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 77 600,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, що також підтверджується розрахунком заборгованості за станом на 26 жовтня 2023 року (а.с.22-24).
У подальшому 09 вересня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» в особі представника Ольшевського А.О., який діє на підставі довіреності та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК ПРОФІТ» в особі директора Хоменко А.В. укладено Договір факторингу №ДО-20250909/001 у відповідності до умов якого ТОВ «ФК ПРОФІТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «Сіті Колект» за плату належні йому права вимоги, а «ФК «Сіті колект» приймає належні ТОВ «ФК ПРОФІТ» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.
Згідно з п.3.1.3. право вимоги переходить до фактора з моменту підписання цього договору, після чого фактор стає кредитором щодо боржників стосовно їх заборгованостей за кредитними договорами.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №ДО-20250909/001 від 09.09.2025 року, до позивача ТОВ «ФК «Сіті колект» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 97 600,00 грн., тобто з останнього відступлення права сума заборгованості не збільшилась. 
Згідно з ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Отже, до ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Колект» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту за №3537534 від 18.03.2023 року у розмірі 97 600,00 грн. 
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Сума заборгованості особисто відповідачем не погашена, доказів протилежного суду не було надано, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі
Крім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати у розмірі 2 422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №191 від 03.11.2025 року (а.с.6 на звороті).
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу суд звертає увагу на наступне.
Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Як вбачається з матеріалів справи 17 жовтня 2025 року між позивачем та адвокатом Бацюк О.М. укладено Договір №25 про надання правової допомоги. Відповідно до витягу акту №98 про надання юридичної допомоги від 24.10.2025 року виконавцем надано замовнику послуги і зазначено, що сума наданих послуг становить 15 000,00 грн., а також прикріплено детальний опис наданих послуг до вищезазначеного акту, відповідно до якого надані наступні послуги: надання усної консультації без вивчення документації (2 год.); складення позовної заяви про стягнення боргу (4 год.).
Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у справі №755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
При розподілі витрат на професійну правничу допомогу суд враховує, що дана справа є справою незначної складності, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, через що позовні заяви у даних справах є майже типовими та фактично шаблонними, через що для фахового юриста, тим більше адвоката, не вимагала значних часових затрат для надання усної консультації без вивчення документів, а обсяг досліджених доказів є невеликим, а тому суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 5 000,00 грн., який на думку суду є об`єктивним та співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі.
Керуючись статтями 509, 526, 527, 530, 610 - 612, 1048, 1049, 1050,1054,1077 ЦК України, ст.ст. 11,12 Закону України «Про електронну комерцію», статтями 12, 76, 77, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 277-279, 280, 354, ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ: 
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ КОЛЕКТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ КОЛЕКТ» (код ЄДРПОУ 43950742, юридична адреса: 01034, м.Київ, вул.Прорізна, 11, оф.1), заборгованість за Кредитним договором №3537534 від 18.03.2023 року в розмірі 97 600 (дев`яносто сім тисяч шістсот) гривень 00 копійок, суму судових витрат в розмірі 2 422,40 грн. та 5 000,00 грн. витрати на правову допомогу, а всього 105 022 (сто п`ять тисяч двадцять дві) гривні 40 копійок. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. 

Суддя В.А. Раца