ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" травня 2026 р. Справа№ 910/16580/23
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Бестаченко О.Л.
суддів: Шаратова Ю.А. 
Скрипки І.М. 

секретар судового засідання - Васильченко А.І.
за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 26.05.2026

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фермерського господарства Бурки Віталія Володимировича

на ухвалу Господарського суду міста Києва
від 22.04.2026 (повний текст складено 23.04.2026) 
у справі № 910/16580/23 (суддя - Спичак О.М.)

за позовом Фермерського господарства Бурки Віталія Володимировича
до Держави України в особі Державної казначейської служби України 
про стягнення 1 000 000,00 грн,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
25.10.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Фермерського господарства Бурки Віталія Володимировича (далі за текстом - позивач, заявник) з вимогами до Держави України в особі Державної казначейської служби України (далі за текстом - відповідач) про відшкодування моральної шкоди у розмірі 1 000 000,00 грн.
Позов у справі обґрунтований тим, що позивач звертався до Червоноградського міського суду Львівської області з позовом про стягнення з Держави України в особі Державної казначейської служби України моральної шкоди у розмірі 1 000 000,00 грн (справа № 459/777/16-ц). Однак рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 05.10.2017 у справі №459/777/16-ц відмовлено у позові Фермерського господарства Бурки Віталія Володимировича, стягнуто з Фермерського господарства Бурки Віталія Володимировича на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в сумі 1 378,00 грн. Постановою Апеляційного суду Львівської області від 21.12.2017 у справі № 459/777/16-ц рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 05.102017 у справі № 459/777/16-ц залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 11.12.2019 рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 05.102017 та постанову Апеляційного суду Львівської області від 21.12.2017 у справі № 459/777/16-ц скасовано; закрито провадження у справі № 459/777/16-ц (у зв`язку з тим, що спір підвідомчій господарським судам).
Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказував, що для відновлення попереднього стану він вимагає для відшкодування моральної шкоди суму в 1 000 000,00 грн, тому що на підставі ст. 56 Конституції України дане право на відшкодування моральної шкоди гарантовано і на підставі ст. 22, 64 Конституції України дане право не може бути обмежене, адже основний принцип органів державної влади це виконання вимог законів і в даному випадку колегія суддів Апеляційного суду Львівської області в складі: Приколоти Т.І., Мікуш Ю.Р., Павлишин О.Ф. не виконали своїх обов`язків, порушили присягу і грубо порушили права, гарантовані ст. 40, 55, 56 Конституції України, та підтвердили видання для виконання явно злочинне розпорядження про стягнення з позивача судового збору в сумі 1 378,00 грн, що підтверджується постановою Верховного Суду від 11.12.2019 року у справі №459/777/16-ц та постановою Верховного Суду від 30.10.2019 року у справі №454/1101/16-ц.
Позивач зазначав, що нормою ст. 56 Конституції України Фермерському господарству Бурки Віталія Володимировича гарантоване право на відшкодування за рахунок держави моральної шкоди, завданої незаконним рішенням, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб при здійснені ними своїх повноважень. Дане право наступає тільки у випадку незаконності рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, їх посадових і службових осіб при здійснені ними своїх повноважень і дані обставини повинні спонукати органи державної влади, посадові і службові особи даних органів діяти тільки в межах своїх повноважень та не порушувати норми законів та права гарантовані Конституцією України.
Грубе порушення норми ст. 40, 55, 56, 60 Конституції України та норми ЦПК України з боку колегії суддів Апеляційного суду Львівської області в складі: Приколоти Т.І., Мікуш Ю.Р., Павлишин О.Ф., що підтверджується постановою Верховного Суду від 11.12.2019 року у справі №459/777/16-ц та постановою Верховного Суду від 30.10.2019 року у справі № 454/1101/16-ц, це свідоме глузування працівників органів державної влади України тому, що суддям було відомо, що по даній справі не стягується судовий збір, і позивачем було надано відповідні докази, але колегія суддів, зловживаючи своїм службовим становищем, підтвердила видання для виконання явно злочинного розпорядження про стягнення з фермерського господарства судового збору в сумі 1378,00 грн, в результаті чого фермерському господарству було спричинено моральну шкоду, яка полягала у приниженні ділової репутації, у зв`язку з порушенням прав, було порушено нормальні ділові зв`язки через неможливість продовження активної підприємницької діяльності для забезпечення діяльності фермерського господарства, порушено стосунки з оточуючими людьми так як всі родичі та знайомі глузують, стверджуючи, що фермерське господарство не знає норм чинного законодавства, не веде свою діяльність в межах закону, адже кожне рішення суду, яке відмовляє в задоволенні вимог фермерського господарства, говорить, що вимоги фермерського господарства незаконні.
Короткий зміст рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій
Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.01.2024 у справі №910/16580/23 відмовлено у позові Фермерського господарства Бурки Віталія Володимировича.
Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 22.04.2024 закрив апеляційне провадження у справі №910/16580/23 (колегія суддів дійшла висновку, що після відкриття апеляційного провадження виявилося, що до апеляційної скарги не надано доказів належного уповноваження Бурки Валерія Володимировича на вчинення будь-яких процесуальних дій від імені Фермерського господарства Бурки Віталія Володимировича відповідно до статей 56, 60 Господарського процесуального кодексу України, тому апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою підлягає закриттю відповідно до п. 2 ч.1 ст. 264 Господарського процесуального кодексу України).
Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2024 у справі № 910/16580/23 скасовано ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2024 у справі № 910/16580/23; справу направлено до Північного апеляційного господарського суду для продовження розгляду.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2025 рішення Господарського суду міста Києва від 18.01.2024 у справі № 910/16580/23 залишено без змін.
Ухвалою Верховного Суду від 08.05.2025 відмовлено у відкритті касаційного провадження на рішення Господарського суду міста Києва від 18.01.2024 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2025 у справі № 910/16580/23.
Короткий зміст вимог поданої заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами
23.03.2026 до Господарського суду міста Києва від Фермерського господарства Бурки Віталія Володимировича надійшла заява про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 18.01.2024 у справі №910/16580/23, в якій заявник просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 18.01.2024 у справі №910/16580/23 та закрити провадження у справі №910/16580/23 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України (спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства).
Заявник вказує, що нововиявленою обставиною є ухвала Господарського суду міста Києва від 09.03.2026 у справі №910/2262/26.
Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2026 у справі № 910/16580/23 відмовлено у задоволенні заяви Фермерського господарства Бурки Віталія Володимировича про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 18.01.2024 у справі № 910/16580/23.
Відмовляючи у задоволенні заяви відповідача, суд першої інстанції дійшов висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва від 09.03.2026 у справі № 910/2262/26 сама по собі не може вважатись нововиявленою обставиною, так як вона постановлена судом після прийняття судом рішення у даній справі. 
Зазначає, що навіть якщо припустити, що заявник має на увазі, що нововиявленою обставиною є не сама ухвала Господарського суду міста Києва від 09.03.2026 у справі № 910/2262/26, а викладені в ній висновки суду та його мотиви на предмет застосування норм процесуального права, то це також не є нововиявленою обставиною.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погоджуючись із прийнятою ухвалою суду першої інстанції, Фермерське господарство Бурки Віталія Володимировича звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить:
« 1. Скасувати: 
- ухвалу Господарського суду Львівської області від 22.04.2026 року по справі №910/16580/23 згідно якої відмовити у задоволенні заяви Фермерського господарства Бурки Віталія Володимировича про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 18.01.2024 року у справі № 910/16580/23
- Рішення Господарського суду міста Києва від 18.01.2024 року прийняте по справі №910/16580/23 згідно якого у позові відмовити;
2. Керуючись рішенням Конституційного Суду України № 19-рп/2011 від 14.12.2011 року ст.20 ГПК України, ч.1 ст.231, ч.2 ст.278 ГПК України прошу закрити провадження у справі у зв`язку з тим, що даний спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства». 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції при прийнятті ухвали не врахував всіх обставин, що мають значення для справи, неправильно дослідив та оцінив факти, що мають значення для справи, а оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та такою, що прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.04.2026 апеляційну скаргу Фермерського господарства Бурки Віталія Володимировича передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючої судді (судді-доповідача) - Бестаченко О.Л., суддів: Скрипки І.М., Шаратова Ю.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фермерського господарства Бурки Віталія Володимировича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.04.2026 у справі № 910/16580/23, призначено її до розгляду на 26.05.2026. Витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/16580/23.
07.05.2026 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/16580/23.
Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу
Відповідач у порядку статті 263 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) своїм правом не скористався, до Північного апеляційного господарського суду відзиву на апеляційну скаргу не подав.
Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання
У судове засідання 26.05.2026 представники позивача та відповідача явку своїх уповноважених представників не забезпечили, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку.
Враховуючи, що явка сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась, участь в судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторін, беручи до уваги, що сторонам було надано всі процесуальні можливості для реалізації наданих процесуальним законом прав та зважаючи на строки розгляду апеляційної скарги, суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників позивача та відповідача, за наявними матеріалами справи, які є достатніми для розгляду апеляційної скарги по суті.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови та оцінка аргументів учасників справи
Відповідно до положень частини 1 статті 320 ГПК України встановлено, що рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (пункт 1 частини 2 статті 320 ГПК України).
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 321 ГПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 320 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.
Разом з тим частинами 4 і 5 статті 320 ГПК України передбачено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.
Розглядаючи доводи апеляційної скарги у контексті правильності застосування пункту 1 частини 2 статті 320 ГПК України, колегія суддів апеляційного господарського суду виходить з того, що в господарському судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження.
На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного оскарження, підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та/або необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду про неї дані.
Здійснюючи процедуру перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами, суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін (Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі № 19/028-10/13).
Перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставин, про існування яких стало відомо після ухвалення судового рішення, для досягнення істини у справі.
Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами є важливою гарантією захисту прав і свобод людини, зокрема, у сфері господарського судочинства. Перегляд судових рішень, які набрали законної сили, є додатковим засобом забезпечення законності судового рішення і механізмом захисту прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб і забезпечення справедливого та ефективного здійснення правосуддя.
До нововиявлених обставин належать матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору.
Необхідними ознаками нововиявлених обставин є одночасна відповідність таким трьом умовам: по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність таких обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало би наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийнято).
Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже було оцінено господарським судом у процесі розгляду справи.
Не можуть бути визнані нововиявленими викладені в іншій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінка доказів), юридична оцінка обставин справи в іншій справі та правові підстави рішення суду або його мотиви на предмет застосування норм права в іншій справі. Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах (такі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 27.08.2019 у справі № 920/1077/16, від 15.01.2020 у справі № 916/24/17).
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 127/10129/17, нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.11.2020 у справі № 910/8113/16 висловила правову позицію, відповідно до якої суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. (Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 24.11.2022 у справі № 909/252/20, від 14.03.2023 у справі № 917/908/17, від 25.08.2022 у справі № 925/1147/18.)
Прийняття заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов`язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Тому результат перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами залежить від того, чи спростовують ці обставини факти, які було покладено в основу судового рішення.
Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.
Ключовим для розуміння природи зазначеного виду перегляду судових рішень є тлумачення поняття "нововиявлені обставини". ЄСПЛ зауважує, що процедура скасування судового рішення за нововиявленими обставинами передбачає, що віднайдено докази, які раніше не були об`єктивно доступними та які можуть призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка вимагає скасування судового рішення, має довести, що вона не мала можливості надати суду докази до закінчення судового розгляду і що такі докази мають вирішальне значення для справи.
Одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду (рішення суду у справі "Брумареску проти Румунії" від 28.10.1999). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин (п. п. 51 - 52 рішення Суду у справі "Рябих проти Росії" від 24.06.2003; ухвала суду щодо прийнятності заяви № 62608/00 "Агротехсервіс проти України"; п. п. 42 - 44 рішення суду у справі "Желтяков проти України" від 09.06.2011). Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (п. п. 27 - 34 рішення суду у справі "Правєдная проти Росії" від 18.11.2004).
З огляду на вищевикладене, нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу рішення суду щодо вирішення спору по суті. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними, допустимими, достовірними доказами, ураховуючи також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд першої інстанції при винесенні ухвали дійшов вірного висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва від 09.03.2026 у справі № 910/2262/26 сама по собі не може вважатись нововиявленою обставиною, так як вона постановлена судом після прийняття судом рішення у даній справі. 
Також колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що навіть якщо припустити, що заявник має на увазі, що нововиявленою обставиною є не сама ухвала Господарського суду міста Києва від 09.03.2026 у справі № 910/2262/26, а викладені в ній висновки суду та його мотиви на предмет застосування норм процесуального права, то це також не є нововиявленою обставиною.
Твердження відповідача про те, що судом було надано не правильну оцінку зазначеним ним в заяві обставинам, є його суб`єктивною думкою, яка не відповідає нормам процесуального законодавства.
Надана до суду першої інстанції ухвала Господарського суду міста Києва від 09.03.2026 у справі № 910/2262/26 про відмову у відкритті провадження не є нововиявленою обставиною у розумінні пункту 1 частини 2 статті 320 ГПК України, не містить в своєму тексті встановлених матеріально-правових фактів, які б існували на час розгляду справи № 910/16580/23, були істотним для справи, але не були і не могли бути відомими заявникові та суду.
Враховуючи вищевикладене, з огляду на правове регулювання спірних правовідносин, сталу судову практику у питанні застосування перегляду судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами, який є особливим видом провадження, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача про перегляд ухваленого у даній справі судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки заявником не наведено обставин, які за своєю правовою природою є нововиявленими в розумінні частини 2 статті 320 ГПК України.
Колегія суддів апеляційного господарського суду наголошує, що до нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору по суті. Водночас не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами інакші процесуальні рішення суду в іншій справі, що має подібний предмет та підстави позову.
За таких обставин, апеляційна скарга Фермерського господарства Бурки Віталія Володимировича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.04.2026 у справі № 910/16580/23 колегією суддів апеляційного господарського суду визнається необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
Інші доводи апеляційної скарги, взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Практикою Європейського суду з прав людини передбачено, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, проте його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Таким чином, виходячи із фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.
Частиною 1 статті 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.04.2026 у справі № 910/16580/23 постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Фермерського господарства Бурки Віталія Володимировича задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Фермерського господарства Бурки Віталія Володимировича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.04.2026 у справі № 910/16580/23 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.04.2026 у справі № 910/16580/23 залишити без змін.
3. Матеріали справи повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 19.06.2026. 

Головуючий суддя О.Л. Бестаченко 

Судді Ю.А. Шаратов

І.М. Скрипка