Справа № 175/1059/26
Провадження № 2/175/310/26
РІШЕННЯ 
Іменем України
"04" травня 2026 р. с-ще Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Журавель Т.С., за участю секретаря судового засідання - Гусєвої К.В., позивача - ОСОБА_1 , відповідача - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 40500 грн. 
В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначає, що 20.02.2024 року між сторонами було укладено договір про надання правової допомоги № 20/02-24, відповідно до якого ним надавалася правова допомога відповідачу в справі про адміністративне правопорушення. Умовами договору сторони погодили, що розмір гонорару визначається адвокатом та зазначається в актах про надання правової допомоги, які направляються клієнту. 25.10.2025 року ОСОБА_1 направив на адресу відповідача акт приймання-передачі виконаних робіт від 04.07.2024 року на суму 40500 грн., однак відповідачем вказана сума сплачена не була, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом порушеного права.
Ухвалою судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03.02.2026 року дану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.
26.02.2026 року через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання не заперечує факту укладення договору про надання правової допомоги. Разом із тим зазначала, що за надані позивачем послуги вона сплачувала 10000 грн., які особисто передавала ОСОБА_1 . Крім того, відповідач вказувала, що на її думку, позивачем безпідставно змінено рахунок та акт наданих послуг шляхом збільшення вартості правової допомоги з 10000 грн до 40500 грн, що, на переконання відповідача, свідчить про порушення позивачем правил адвокатської етики. У зв`язку із зазначеним просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
Позивачем було подано відповідь на відзив, у якій зазначено, що умовами договору передбачено право клієнта у разі незгоди з актом або наявності зауважень щодо обсягу наданої правової допомоги чи суми гонорару повернути акт із мотивованими запереченнями у визначені договором строки. Проте відповідачем таких дій вчинено не було, тому сума вказана в акті є погодженою сторонами. 
06.03.2026 року до суду надійшли заперечення відповідача на відповідь на відзив, у яких зазначено, що пунктом 9.2 договору визначено, що сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за договором, якщо таке невиконання зумовлене обставинами непереборної сили, тобто надзвичайними та невідворотними за даних умов подіями. У зв`язку із введенням на території України воєнного стану та триваючими бойовими діями, відповідач вважає, що наявні обставини непереборної сили.
У судовому засіданні позивач просив задовольнити позовні вимоги.
Відповідач у судовому засіданні зазначила, що здійснила розрахунок у обумовленій з позивачем сумі за надані послуги, однак факт передачі грошових коштів нею не зафіксовано. Крім того, відповідач вказала, що з актом від 04.07.2025 року не була ознайомлена та дізналася про його існування лише під час розгляду даної справи. З огляду на викладене вважає, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Заслухавши думку учасників справи, дослідивши докази, судом було встановлено наступне.
20.02.2024 року між адвокатом Розумовським Олександром Сергійовичем та ОСОБА_2 укладено договір про надання правової допомоги № 20-02/24.
Відповідно до п. 2.1.1 договору, адвокат надає клієнту усні та письмові консультації і роз`яснення щодо суті юридичних наслідків правочинів.
Положеннями п. 2.1.3. та п. 2.1.4. договору, адвокат складає заяви, звернення, позовні заяви, пояснення, скарги (включаючи апеляційні та касаційні) та інші документи правового характеру. Приймає особисту участь та/або забезпечує участь осіб, які є його помічниками та відповідають вимогам ст. 16 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а також інших залучених осіб, у вчиненні дій за місцем виконання доручення. 
У відповідності до положень п. 2.1.5. договору, адвокат забезпечує захист прав та охоронюваних законом інтересів клієнта під час розгляду цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних та інших справ у загальних, господарських, адміністративних, третейських, інших судах України створених відповідно до законодавства.
Пунктами 4.1, 4.3 вказаного договору визначено, що розмір гонорару за надання правової допомоги, передбаченої п. 2.1.1-п. 2.1.4, п. 1.2.1.7-п.2.19 цього договору, встановлюється в розмірі, що визначається за домовленістю сторін. Суми гонорару зазначаються адвокатом в актах про надання правової допомоги, які формуються ним в міру необхідності та вручаються безпосередньо клієнту (уповноваженій особі клієнта) або направляються засобами поштового чи комунікаційного зв`язку за його місцезнаходженням. Моментом отримання акту клієнтом є дата, зазначена в розписці уповноваженої особи клієнта, повідомленні про вручення рекомендованого або цінного з описом поштового відправлення, підтвердженні надсилання засобами комунікаційного зв`язку (факсом, електронною поштою тощо). Сторони домовилися, що якщо поштове повідомлення про надіслання акту про надання правової допомоги повернеться адвокату, то, незалежно від причини такого повернення (відсутність клієнта за місцезнаходженням, відмова від отримання листа тощо), клієнт вважається таким, що отримав акт про надання правової допомоги належним чином.
При цьому, положенням п. 4.4 договору, акти про надання правової допомоги повинні бути розглянуті, підписані, завірені печаткою (за наявності) та повернуті клієнтом адвокату протягом 3 робочих днів з моменту отримання у спосіб, визначений п.4.3 цього договору.
В пункті п. 4.5 договору, сторони визначили, що за наявності зауважень щодо обсягу наданої правової допомоги та/або суми гонорару, зазначеної адвокатом в акті, клієнт повинен повернути акт з умотивованими запереченнями у спосіб та строк, визначені п. 4.3, п. 4.4 цього договору. У випадку неповернення клієнтом отриманого акту у встановлений строк сума гонорару та обсяг наданої адвокатом правової допомоги вважаються сторонами повністю погодженими з боку клієнта та такими, що підлягають сплаті в порядку, визначеному цим договором.
На виконання вимог договору № 20-02/24, позивачем було здійснено представництво ОСОБА_3 у справі №175/1150/24, що підтверджується копією апеляційної скарги на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26.02.2024 року, заявою про дистанційне ознайомлення з матеріалами справи від 02.05.2024 року, письмовими доповненнями до апеляційної скарги від 11.05.2024 року, протоколом судового засідання в режимі відеоконференції №2871985 від 16.05.2024 року, постановою Дніпровського апеляційного суду від 04.07.2024 року.
Відповідно до акта приймання-передачі наданих послуг станом на 04.07.2024 року адвокатом надано правничу допомогу із детальним описом виконаних робіт та їх вартості, до переліку наданих послуг входила усна консультація - 1000 грн, складання та подання клопотання - 500 грн, складання та подання апеляційної скарги - 25000 грн, складання доповнення до апеляційної скарги - 10000 грн, складання клопотання - 1000 грн, участь у судовому засіданні - 3000 грн, загальна сума гонорару склала - 40500 грн.
13.11.2025 року адвокатом Розумовським О.С. на адресу ОСОБА_2 було направлено супровідний лист із вимогою сплатити вартість наданих правничих послуг на підставі акту від 04.07.2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення № 6102300088057 від 14.11.2025 року.
Вказаний лист було повернуто відправнику 03.12.2025 року у зв`язку із закінченням строку зберігання, що підтверджується роздруківкою трекінгу відправлення з офіційного сайту АТ «Укрпошта» від 05.01.2026 року.
25.10.2025 року позивачем було повторно направлено супровідний лист аналогічного змісту на адресу відповідача, однак вказаний лист було повернуто відправнику у зв`язку із закінченням строку зберігання, що підтверджується роздруківкою трекінгу поштового відправлення № 6102300083985 від 13.11.2025 року.
03.12.2025 року у зв`язку з невиконанням відповідачем грошового зобов`язання за договором про надання правової допомоги №20-20/24 від 20.02.2024 року, позивачем було направлено повідомлення про припинення договору та намір звернутися до суду з позовом про стягнення грошових коштів.
Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів.
Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч.1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. 
Відповідно до ч.1 ст. 903 ЦК України у разі, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні.
Так, положеннями ч. 1 ст. 3 вказаного закону закріплено, що правовою основою діяльності адвокатури України є Конституція України, цей Закон, інші законодавчі акти України.
Згідно п. 4 ст.1, ч. 3 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Судом встановлено, що між сторонами було укладено договір про надання правової допомоги №20-02/24 від 20.02.2024 року, відповідно до умов якого відповідачу надавалась правова допомога у справі №175/1150/24. У ході судового розгляду сторони підтвердили факт надання адвокатом Розумовським О.С. правової допомоги ОСОБА_2 , при цьому відповідачем сума вказана в акті від 04.07.2024 за надані послуги сплачена не була, акт приймання - передачі з мотивованими зауваженнями на адресу позивача відповідачем також не направлявся. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач, всупереч умовам укладеного договору про надання правової допомоги від 20.02.2024 року, не виконала взяті на себе зобов`язання щодо оплати наданих послуг, у зв`язку з чим допустила порушення умов договору, що є підставою для захисту порушеного права позивача в судовому порядку.
При цьому, суд не приймає до уваги посилання відповідача про здійснення розрахунку з адвокатом у розмірі 10000 грн, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів факту передачі грошових коштів. При цьому надані відповідачем скріншоти листування та відскановані документи, надіслані у месенджері, суд не приймає до уваги, оскільки з їх змісту неможливо достовірно встановити осіб, які є авторами відповідного листування, на що неодноразово звертав увагу Верховний Суд, зокрема у постанові від 19.01.2022 року у справі № 202/2965/21.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Дослідивши встановлені фактичні обставини у справі, оцінивши докази, суд доходить висновку, що позовна заява є обґрунтуваною та такою, що підлягає задоволенню. 
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 1065 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 76-80, 89, 258, 263, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України,- 
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) заборгованість за договором про надання правової допомоги №20-02/24 від 20.02.2024 року у розмірі 40500 грн. (сорок тисяч п`ятсот гривень) з 
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) сплачений судовий збір у розмірі 1065 грн. 
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т. С. Журавель