ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 "26" травня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/969/26	
Господарський суд Одеської області у складі головуючої судді Демченко Т.І.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу № 916/969/26
за позовом Комунального підприємства Одеської міської ради ,,Узбережжя Одеси’’ (65058, м. Одеса, вул. Сегедська, 10 А)
до Фізичної особи-підприємця Чорнолуцького Івана Івановича ( АДРЕСА_1 )
про стягнення 24600,00 грн,

обставини справи:

17.03.2026 через ,,Електронний суд’’ до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява (зареєстрована за вх. № 995/26) Комунального підприємства Одеської міської ради ,,Узбережжя Одеси’’ (далі – Підприємство), в якій просить стягнути з Фізичної особи-підприємця Чорнолуцького Івана Івановича (далі – ФОП Чорнолуцький І.І.) штраф за договором про пайову участь в утриманні об`єктів благоустрою від 01.05.2023 № 51/2023 у розмірі 24600,00 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги Підприємство посилається на порушення відповідачем умов названого договору шляхом несвоєчасної оплати пайової участі до 05 числа кожного місяця відповідно.
Господарський суд Одеської області ухвалою від 23.03.2026 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 916/969/26; постановив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи).
Представник відповідача відзив на позовну заяву та будь-яких інших пояснень по справі не надав. Про розгляд справи повідомлявся належним чином, що підтверджується доказами надсилання ухвали суду на поштову адресу відповідача, вказану у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яка повернулась неврученою з відміткою про відсутність адресата, а також шляхом публікації ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
З урахуванням викладеного, змісту п.5 ч.6 ст.242 ГПК України та відсутності повідомлення про іншу адресу, відповідач вважається належним чином повідомленим про час і місце проведення судового засідання, тому неявка представника не перешкоджає вирішенню спору.
Щодо строку розгляду справи господарський суд зауважує, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. 
Так, при здійсненні правосуддя суд має виходити з необхідності дотримання основних засад господарського судочинства, зазначених ст.2,4 Господарського процесуального кодексу України стосовно забезпечення права сторін на розгляд справ у господарському суді після їх звернення до нього у встановленому порядку, гарантованому чинним законодавством та всебічно забезпечити дотримання справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі Смірнова проти України).
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення поняття розумний строк вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ і було б неприродно встановлювати один і той самий строк для всіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин (рішення у справі Броуган та інші проти Сполученого Королівства).
Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.
При цьому Європейський суд з прав людини в своїй практиці виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи, враховуючи критерії, вироблені судом. Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (Рішення Бараона проти Португалії, 1987 рік, Хосце проти Нідерландів, 1998 рік; Бухкольц проти Німеччини, 1981 рік; Бочан проти України, 2007 рік).
Конвенція на відміну від національного законодавства України не запроваджує чітких строків розгляду справи, проте посилання на строк містить ст. 6 Конвенції, яка постулює дефініцію розумного строку розгляду справи.
Отже, враховуючи обставини справи та введення воєнного стану в Україні згідно Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, суд застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.
Відтак, оскільки судова система має забезпечувати дотримання права на доступ до правосуддя і здійснення такого правосуддя, з метою дотримання прав учасників та забезпечення права на справедливий суд, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи завдання господарського судочинства, з метою всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи у розумні строки, судом здійснено розгляд справи у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав, застосувавши ст. 2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конституції України та ст. 2, 11 Господарського процесуального кодексу України.
Судове рішення підписано без його проголошення у відповідності до приписів ч.4 ст.240 ГПК України.
установив:

01.05.2023 між Підприємством та ФОП Чорнолуцьким І.І. (Користувач) укладено договір про пайову участь в утриманні об`єктів благоустрою №51/2023 (Договір), відповідно до умов п.1.1-1.3 якого Підприємство здійснює заходи з благоустрою об`єктів, що утримує, а Користувач бере на себе зобов`язання з пайової участі в утриманні об`єктів благоустрою згідно із затвердженим річним планом заходів з утримання та ремонту об`єктів благоустрою. Форма пайової участі Користувача - грошова, розмір якої визначається згідно з Порядком визначення пайової участі власників (орендарів) будівель та споруд соціально-культурного, побутового, торговельного та іншого призначення, а також власників (орендарів) пунктів дрібно-роздрібної торговельної мережі для утримання об`єктів благоустрою, розташованих в прибережній зоні, затвердженим рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 64 від 16.02.2012 р. Розрахунок розміру пайової участі додається до даного договору та є його невід`ємною частиною.
Згідно з пп.3.3.1,3.3.4 п.3.3 Договору Користувач зобов`язаний своєчасно вносити суму пайової участі, передбачену пп.1.2, 1.3 договору, в строки та порядку, встановлені в розділі 4 договору, незалежно від результатів господарської діяльності об`єктів Користувача протягом всього періоду дії договору; утримувати об`єкт благоустрою розміщений на пляжі Київського району: літній майданчик (загальною площею 300 м2), в належному стані та вигляді. Об`єкт в цілому, його складові частині та елементи необхідно використовувати з дотриманням норм естетичних та інших вимог. 
Відповідно до п.4.1 Договору Користувач сплачує щомісячну суму пайової участі, розмір якої передбачено згідно з Порядком визначення пайової участі власників (орендарів) будівель та споруд соціально-культурного, побутового, торговельного та іншого призначення, для утримання об`єктів благоустрою, та вказано в додатку 1 до даного договору. Строк оплати - до 5 числа поточного місяця, в якому здійснюється підприємницька діяльність. Користувач за власним бажанням може здійснювати передплату і за більший період. Оплата суми пайової участі здійснюється Користувачем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Підприємства або шляхом внесення коштів до каси. 
У разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за даним договором, сторони несуть відповідальність, передбачену договором та чинним законодавством України (п.5.1 Договору).
У випадку відставання від графіка оплати на 21 та більше днів Підприємство вносить подання відповідному органу Одеської міської ради про відкликання дозволу на розміщення об`єкта торгівлі або сфери послуг Користувача. При цьому Користувач сплачує Підприємству штраф у подвійному розмірі місячної суми пайової участі, нарахованої за літній період (п.5.3 Договору).
Договір вступає в дію з 01.05.2023 та діє до 30.04.2024 (п.7.1 Договору).
Згідно з додатком №1 до Договору розмір пайової участі у травні-вересні 2023 року щомісячно становить 12300,00 грн.
Договір та додаток до Договору підписано сторонами та скріплено печатками контрагентів. 
Як убачається зі складеного Підприємством акту звірки взаємних розрахунків за період січень 2023 р. – грудень 2024 р. ФОП Чорнолуцьким І.І. за травень 2023 р. здійснено оплату 25.05.2023, за червень 2023 р. – 27.06.2023, за липень 2023 оплата відсутня, за серпень 2023 р. – 14.08.2023 (за липень та серпень 2023 р.), за вересень 2023 р. – 26.09.2023, за жовтень 2023 р. – 23.10.2023. З листопада 2023 по квітень 2024 р. оплати не здійснювалися, заборгованість за Договором у повному обсязі, а саме у сумі 22140,00 грн погашена 23.07.2024.
30.10.2025 Південним офісом Держаудитслужби за результатом ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Підприємства за період з 01.01.2020 по 31.07.2025 було складено акт №151507-11/189. Ревізією встановлено, що в порушення вимог Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України та п. 5.1 та п.5.2 договорів про пайову участь в утриманні об`єктів благоустрою Підприємством не було здійснено нарахування штрафних санкцій, передбачених умовами договорів за період з 01.01.2020 по 30.09.2024 років на загальну суму 153 343,00 грн по 23 користувачам та не проведено заходи щодо їх стягнення, що призвело до прострочення термінів позовної давності та недоотримання власних надходжень на зазначену суму.
Посилаючись на те, що ФОП Чорнолуцьким І.І. прострочено строки оплати пайової участі, Підприємство звернулось до господарського суду з позовом про стягнення штрафу у подвійному розмірі місячної суми пайової участі, нарахованої за літній період.
Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.
Згідно з ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Варто зауважити, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, у зв`язку з чим, суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підстав позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. 
При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) від 04.11.1950 передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
В силу положень ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.525,526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Загальні правила надання послуг визначені ЦК України, у ст.901 якого передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Згідно з ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. 
Господарський суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, зазначає, що між Підприємством та ФОП Чорнолуцьким І.І. виникли господарські зобов`язання, підставою яких є письмовий Договір про пайову участь в утриманні об`єктів благоустрою.
При цьому ФОП Чорнолуцьким І.І. як Користувачем, в порушення приписів законодавства та умов Договору несвоєчасно перераховано внески з пайової участі, не дивлячись на те, що виконання грошових зобов`язань відповідно до домовленості, закріпленої в п.4.1 Договору, мало здійснюватися до 5 числа поточного місяця, в якому здійснюється підприємницька діяльність.
Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання.
Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань. Частиною ст. 547, 548 ЦК України встановлено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.
За змістом ч. 2, 3 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Пунктом 5.3 Договору передбачено, що у випадку відставання від графіка оплати на 21 та більше днів Підприємство вносить подання відповідному органу Одеської міської ради про відкликання дозволу на розміщення об`єкта торгівлі або сфери послуг Користувача. При цьому Користувач сплачує Підприємству штраф у подвійному розмірі місячної суми пайової участі, нарахованої за літній період.
Враховуючи викладене, досліджений в акті звірки взаємних розрахунків строк оплати відповідачем внесків з пайової участі, який здійснено з порушення більше, ніж на 21 день, господарський суд, визнає правомірною та, перевіривши арифметичну та методологічну правильність розрахунку (12300,00 грн * 2 = 24600,00 грн), задовольняє позовну вимогу Підприємства про стягнення з ФОП Чорнолуцького І.І. 24600,00 грн штрафу.
Відповідно до пп.1 п.2 ч.2 ст.4 Закону України „Про судовий збір” за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з ст.7 Закону України ,,Про Державний бюджет України на 2026 рік” …прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 01 січня 2026 року складає 3328,00 грн…
Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України „Про судовий збір” при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі – застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Як встановлено судом, при подачі через підсистему ,,Електронний суд” позовної заяви, яка містить вимогу майнового характеру, Підприємство сплатило 3328,00 грн, натомість, враховуючи зміст названих вище норм, мав сплатити 2662,40 грн, тому позивач не позбавлений можливості клопотати про повернення надмірно сплаченої суми судового збору у розмірі 665,60 грн.
Згідно з п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, – на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зважаючи на те, що позов Підприємства задоволено, судовий збір, сплачений за його подачу слід повністю покласти на відповідача.
Керуючись ст.129,232,233,238,240,241 ГПК України, 
ухвалив:
Позов задовольнити. 
Стягнути з Фізичної особи-підприємця Чорнолуцького Івана Івановича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства Одеської міської ради ,,Узбережжя Одеси’’ (65058, м. Одеса, вул. Сегедська, 10 А, код 41033818) 24600/двадцять чотири тисячі шістсот/грн 00 коп. штрафу за договором про пайову участь, 2662/дві тисячі шістсот шістдесят дві/грн 40 коп. судового збору.
Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного його тексту і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
Відповідно до ч.5 ст.240 ГПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
Повне рішення складено 26 травня 2026 р.

Суддя Т.І. Демченко