Справа № 127/34301/25
Провадження 2/127/7843/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 року 	м. Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Горбатюка В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ТОВ «Споживчий центр» та відповідач 20.06.2024 уклали кредитний договір (оферти) № 20.06.2024-100001072. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 8000 грн. Позивач зазначив, що свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, тоді як відповідач належним чином зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим станом на момент пред`явлення позову утворилася заборгованість у розмірі 23784 грн, яка складається з 8000 грн заборгованості за тілом кредиту, 10584 грн заборгованості за процентами, 1200 грн комісії за надання кредиту та 4000 грн неустойки. З огляду на викладене позивач просив стягнути із відповідача вказану заборгованість та судовий збір.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31.10.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.
Відповідно до ст. 128 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи. Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.
Будь-які докази у справі, крім поданих стороною позивача разом із позовною заявою, чи клопотання від учасників справи на адресу суду не надходили.
Враховуючи зазначене, суд відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України розглянув справу за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. 
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У статті 3 цього Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. 
Згідно з частиною першою статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. 
Частина перша статті 549 ЦК України визначає, що неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. За частиною першою статті 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. 
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки за таке прострочення. Неустойка та інші платежі, нараховані з 24.02.2022 за прострочення виконання таких договорів, підлягають списанню кредитодавцем. 
Воєнний стан в Україні продовжено Указом Президента України від 12.01.2026 № 40/2026, затвердженим Законом України від 14.01.2026 № 4757-IX. 
Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судом установлено такі фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. 11, 207, 509, 526, 530, 627, 629, 638, 639, 1054, 1055 ЦК України.
Між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 20.06.2024 укладено кредитний договір (оферти) № 20.06.2024-100001072, оформлений в електронній формі. 
Із поданого кредитного договору суд установив, що електронний кредитний договір складається з пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), розміщеної на вебсайті кредитодавця та в особистому кабінеті позичальника, заявки, сформованої на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитодавцем, а також відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепту), сформованої на сайті кредитодавця та підписаної позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора, отриманого в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при ідентифікації на сайті кредитодавця (п. 2.2 Договору). 
Технологія укладення електронного кредитного договору передбачала, що кредитодавець направляє позичальнику оферту та заявку, формує електронну форму акцепту, передає одноразовий ідентифікатор у смс-повідомленні на номер телефону, вказаний позичальником при ідентифікації, а позичальник, який прийняв умови договору, підписує відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) електронним підписом одноразовим ідентифікатором (п.п. 2.3.4–2.3.6 Договору).
Відповідно до умов кредитного договору № 20.06.2024-100001072 від 20.06.2024 позичальнику надано кредит на таких умовах: дата надання/видачі кредиту — 20.06.2024; сума кредиту — 8000 грн 00 коп.; строк, на який надається кредит, — 98 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту — 25.09.2024; процентна ставка — фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,35 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит; денна процентна ставка визначена у розмірі 1,13 % за формулою (8895,7 / 8000) / 98 ? 100 %; проценти як плата за користування кредитом розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту або її залишку на кількість днів користування кредитом та на процентну ставку; комісія, пов`язана з наданням кредиту, становить 15 % від суми кредиту, тобто 1200 грн 00 коп., її кредитодавець нараховує та обліковує в день видачі кредиту; неустойка становить 80 грн 00 коп. за кожен день невиконання або неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Відповідно до п. 3.1 Договору за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти, Комісію. Пунктом 3.2 Договору встановлено, що Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, при цьому Позичальник зобов`язується не використовувати Кредит для участі в азартних іграх та не перераховувати Кредит на рахунки організаторів азартних ігор. 
Згідно з п. 4.1 Договору Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту визначено як перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5168-74ХХ-ХХХХ-8950. 
Відповідно до п. 4.3 Договору днем надання Кредиту вважається списання відповідної суми коштів з рахунку Кредитодавця, а днем погашення Кредиту або сплати платежу — день надходження коштів у касу Кредитодавця готівкою або день зарахування коштів на поточний рахунок Кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку Кредитодавця. Цим же пунктом договору сторони погодили, що якщо дата ініціювання платіжної операції з надання Кредиту не співпадає з датою завершення цієї платіжної операції, днем надання кредиту є дата ініціювання цієї платіжної операції, якщо така платіжна операція була завершена, а у випадку неможливості завершення ініційованої кредитодавцем платіжної операції з надання кредиту не з вини кредитодавця або у випадку нез`явлення позичальника для отримання кредиту готівкою в дату надання/видачі кредиту, зазначену в заявці, така обставина є скасувальною і призводить до припинення прав та обов`язків сторін за договором, включаючи обов`язок кредитодавця з надання кредиту. Крім того, у випадку перерахування коштів позичальником на поточний рахунок кредитодавця позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів в останній день строку сплати платежу. 
Відповідно до п. 6.1 Договору Позичальник зобов`язався використати Кредит на зазначені в Договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України, та забезпечити своєчасне повернення Кредиту і Процентів шляхом внесення в касу Кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок Кредитодавця в такі терміни: а) повернення кредиту, сплата Процентів — у терміни та строки, вказані у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; б) неустойка, яка може бути нарахована Кредитодавцем за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим Договором, — негайно, з моменту пред`явлення Кредитодавцем вимоги про нарахування таких санкцій. 
Відповідно до п. 9.1 Договору у разі несплати Кредиту та/або Процентів та/або Комісії у встановлені договором терміни та строки сума зобов`язань по погашенню Кредиту та/або Процентів та/або Комісії з наступного за останнім для сплати дня вважається простроченою, крім випадків, установлених Договором. У разі несвоєчасного повернення Позичальником обумовленої суми Кредиту та/або несплати нарахованих Процентів та/або Комісії до Позичальника може бути застосована неустойка. Також Позичальник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу Кредитодавця зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми у розмірі, встановленому у Заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору. 
Відповідач під час укладення кредитного договору пройшов ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку.
Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, номер пароля E594, який був отриманий в смс-повідомленні, надісланому позивачем на номер телефону відповідача, який вказаний ним при його ідентифікації на сайті. 
Відповідач під час укладення кредитного договору пройшов ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку.
Позивач також надав копію договору про надання послуг з переказу коштів № ФК-П-2024/01-2, укладеного між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «Універсальні платіжні рішення».
Згідно з листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 180-0210 від 02.10.2025 це товариство підтвердило, що на виконання договору про переказ коштів успішно перерахувало 20.06.2024 о 13:48:12 на платіжну картку клієнта № НОМЕР_1 кошти у сумі 8000,00 грн; номер транзакції в системі iPay.ua — 430501390; призначення платежу — видача за договором кредиту № 20.06.2024-100001072.
Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 20.06.2024-100001072 від 20.06.2024 заборгованість відповідача складає 23784 грн, з яких 8000 грн — основний борг, 10584 грн — проценти, 1200 грн — комісія за надання, 4000 грн — неустойка. У цій довідці також зазначено, що проценти по кредиту нараховані за період з 20.06.2024 по 25.09.2024.
Оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість заявлених позовних вимог з огляду на таке.
Подані позивачем документи підтверджують, що між сторонами виникли договірні кредитні правовідносини, відповідач пройшла ідентифікацію через систему BankID НБУ, підписала договір одноразовим ідентифікатором, а позивач перерахував на належний відповідачу платіжний засіб 8000 грн кредитних коштів. Отже, факт укладення між сторонами кредитного договору та факт надання кредиту є доведеними.
Разом з цим заявлений позивачем розмір заборгованості підтверджений не в повному обсязі.
Надана позивачем довідка-розрахунок містить лише підсумкові показники заборгованості та період нарахування процентів. Цей документ не містить покрокового алгоритму обчислення процентів, не показує розрахунок, за яким сума процентів становить саме 10584 грн, і не містить жодних відомостей про правову підставу для відступу від погодженого сторонами графіка платежів.
Одночасно поданий самим позивачем кредитний договір містить конкретний графік платежів, відповідно до якого сума процентів за весь строк кредитування 98 днів становить 7695,70 грн, а загальні витрати за кредитом разом із комісією - 8895,70 грн. Тому заявлена до стягнення сума процентів 10584 грн не узгоджується навіть з умовами самого договору, на який позивач послався як на підставу своїх вимог.
Крім цього, сторони у договорі погодили, що денна процентна ставка за цим кредитом становить 1,13 %, оскільки загальні витрати за кредитом визначені сторонами у розмірі 8895,70 грн при сумі кредиту 8000 грн та строку кредитування 98 днів. Такий показник перевищує максимальний розмір денної процентної ставки 1 %, який на дату укладення договору вже був установлений частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» і мав імперативний характер. Тому суд не має правових підстав для стягнення вартості кредиту понад межу, прямо встановлену законом.
З урахуванням установленого законом максимального розміру денної процентної ставки 1 % загальні витрати за цим кредитом за 98 днів не могли перевищувати 7840 грн, тобто 8000 грн ? 1 % ? 98 днів.
Оскільки договором передбачено одноразову комісію за надання кредиту у розмірі 1200 грн, яка входить до загальних витрат за споживчим кредитом, отже максимально допустимий розмір процентів за користування кредитом у цій справі не може становити більше 6640 грн (без урахування комісії, тобто 7840 грн - 1200 грн = 6640 грн).
Отже, із заявлених 10584 грн процентів суд визнає обґрунтованими 6640 грн, а в частині 3944 грн процентів у задоволенні позову необхідно відмовити.
Щодо вимоги про стягнення 1200 грн комісії за надання кредиту суд виходить з того, що така комісія прямо передбачена умовами договору як одноразова плата, пов`язана з наданням кредиту, а не як періодичний платіж за обслуговування. Позивач заявив до стягнення саме цю одноразову комісію. Суд бере її до уваги в межах максимально допустимого загального розміру витрат за кредитом, який у цій справі не перевищено після зменшення суми процентів до 6640 грн.
Щодо вимоги про стягнення 4000 грн неустойки, суд дійшов висновку, що підстав для її задоволення немає з огляду на таке.
Кредитний договір між сторонами укладено 20.06.2024, тобто в період дії воєнного стану. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України позичальник у цей період звільняється від обов`язку сплачувати неустойку за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором, а нарахована неустойка підлягає списанню кредитодавцем. За таких обставин вимога про стягнення 4000 грн неустойки задоволенню не підлягає.
Отже, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 20.06.2024-100001072 від 20.06.2024 у загальному розмірі 15840 грн, яка складається з 8000 грн заборгованості за тілом кредиту, 6640 грн - проценти та 1200 грн - комісія за надання кредиту. Тому позов потрібно задовольнити частково.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позов задоволено частково - на 66,60 %, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1613,32 грн.
Керуючись статтями 81, 128, 141, 259, 263, 264, 265, 274-279, 352, 354 ЦПК України, статтями 11, 207, 509, 526, 530, 536, 546, 549, 551, 627, 628, 629, 638, 639, 1054 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», Законом України «Про споживче кредитування», суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №20.06.2024-100001072 від 20.06.2024 у розмірі 15840 (п`ятнадцять тисяч вісімсот сорок) гривень, з яких: 8000 грн - заборгованість за тілом кредиту; 6640 грн - заборгованість за процентами; 1200 грн - комісія за надання кредиту.
В іншій частині позовних вимог - відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 1613 (одна тисяча шістсот тринадцять) гривень 32 копійки.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», код ЄДРПОУ 37356833, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя          В. В. Горбатюк