ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
28.05.2026	Справа № 910/2835/26	

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження
позовну заяву 
Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління “Ліфт-7”» (03115, місто Київ, вулиця Михайла Котельникова, будинок 23; ідентифікаційний код 43438925)
до 
Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейт Сервіс-2» (02081, місто Київ, вулиця Причальна, будинок 12, Н/П 365; ідентифікаційний код 45789563)

про стягнення 16 033,30 грн, 

Без повідомлення (виклику) сторін.

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ.

Короткий зміст позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління “Ліфт-7”» (далі – ТОВ «СРБУ “Ліфт-7”»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейт Сервіс-2» (далі – ТОВ «Грейт Сервіс-2»/відповідач) про стягнення 16 033,30 грн, у тому числі: 15 864,66 грн – основного боргу, 153,43 грн – пені та 15,21 грн – 3% річних, у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором на технічне обслуговування ліфтів №138/25 від 01.07.2025.

Процесуальні дії у справі, розгляд заяв, клопотань 

Господарський суд міста Києва ухвалою від 23.03.2026 позовну заяву прийняв до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
01.05.2026 через систему «Електронний суд» від ТОВ «Грейт Сервіс-2» надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач, зокрема, заявляє клопотання про поновлення строку на його подання.
Господарський суд міста Києва ухвалою від 06.05.2026 задовольнив клопотання ТОВ «Грейт Сервіс-2» про поновлення процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву, зокрема поновив процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву та прийняв його до розгляду.
11.05.2026 через систему «Електронний суд» від ТОВ «СРБУ “Ліфт-7”» надійшла відповідь на відзив.
ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.
Позиція позивача.
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором №138/25 на технічне обслуговування ліфтів від 01.07.2025, а саме п. 2.3 договору щодо оплати вартості робіт з технічного обслуговування ліфтів за грудень 2025 року та січень 2026 року та п. 8.3.2 договору щодо оплати суми за дострокове розірвання договору у визначену відповідачем дату.
У відповіді на відзив позивач зазначає про недоведеність тверджень відповідача щодо неналежного надання послуг позивачем, оскільки ці доводи не підтверджені жодними доказами. Також позивач звертає увагу суду, що в листі № 19-01-2026 від 19.01.2026 відповідач інформував позивача про припинення дії договору з 31.01.2026, мотивуючи відсутністю необхідності в послугах, що надаються позивачем, а не якістю послуг чи неналежним виконанням своїх договірних зобов`язань. 

Позиція відповідача.

ТОВ «Грейт Сервіс-2» заперечує проти задоволення позову, мотивуючи належним виконанням зобов`язань з боку позивача, що на думку відповідача, виключає виникнення у відповідача обов`язку щодо здійснення оплати у заявленому розмірі і є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Додатково відповідач наголошує, що відсутність підписаних актів не може розглядатися судом, як доказ належного виконання робіт, а слід розцінювати як обґрунтовану реакцію на неналежну якість наданих послуг та як доказ наявності спору щодо фактичного виконання зобов`язань.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

01.07.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління “Ліфт-7”» (далі – виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Грейт Сервіс-2» (далі – замовник) укладено договір на технічне обслуговування ліфтів №138/25, відповідно до якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе обов`язок по організації та виконанню робіт з технічного обслуговування ліфтів (далі – ТО ліфтів), на об`єктах замовника відповідно до додатку № 1, який є невід`ємною частиною договору. Замовник, в свою чергу, приймає та оплачує виконані виконавцем роботи.
Згідно з п. 2.1 договору, щомісячна вартість робіт з ТО ліфтів за договором складає 3 525,48 грн без ПДВ. Індивідуальний розрахунок вартості технічного обслуговування ліфтів наведено у додатку № 1, який є невід`ємною частиною договору.
Відповідно до 2.3 договору, розрахунки за виконані роботи здійснюються замовником щомісячно, в національній валюті України, шляхом перерахування грошових коштів, вказаних в п. 2.1. даного договору, на розрахунковий рахунок виконавця не пізніше 20 (двадцятого) числа місяця, що є наступним після періоду, в якому виконано відповідні роботи.
Пунктом 2.7 договору визначено, що зміна вартості робіт оформлюється сторонами додатковою угодою до цього договору з доданням додатку № 1 в новій редакції.
Згідно з п. 4.1 договору, в останній день поточного місяця виконавець надає замовнику акти здачі-прийняття виконаних робіт із зазначенням їх вартості.
Пунктом 4.2 договору визначено, що замовник підписує акти здачі-прийняття виконаних робіт, засвідчує підпис печаткою і, в разі відсутності зауважень щодо виконаних робіт, протягом 3 (трьох) робочих днів повертає примірник акту здачі-прийняття виконаних робіт виконавцю, або в цей же термін надає виконавцю мотивовану письмову відмову у прийнятті послуг. У випадку неповернення виконавцю підписаного акту здачі-прийняття виконаних робіт або письмової відмови, роботи вважаються виконаними якісно та у повному обсязі і підлягають оплаті замовником.
Відповідно до п. 5.6 договору, замовник несе відповідальність за несвоєчасні розрахунки з виконавцем за виконані роботи на ліфтах і сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку від суми заборгованості за кожний прострочений день.
Згідно з п. 8.1 договору, договір набуває чинності з 01.07.2025 і діє до 31.12.2025, а в частині розрахунків до повного їх виконання.
Пунктом 8.2 договору встановлено, що якщо за два місяці до закінчення строку дії договору жодна із сторін не заявить про припинення його дії, договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік, до тих пір, поки одна із сторін не повідомить іншу сторону про його розірвання.
Відповідно до п. 8.3 договору дострокове розірвання договору можливе: за згодою сторін, але не менше двох місяців після письмового попередження; за бажанням замовника у визначену ним бажану дату, але при умові повної сплати вже існуючої заборгованості та додатково сплаченої щомісячної суми вартості ТО ліфтів, вказаної в п. 2.1. даного договору.
Усі зміни та доповнення до договору, а також його дострокове розірвання є чинним в разі підписання сторонами додаткових угод, які є невід`ємними частинами даного договору (п. 9.1. договору).
У позовній заяві позивач стверджує, що у зв`язку з необхідністю обслуговування додатково ще одного ліфту відповідача, позивачем було підготовлено та направлено на адресу відповідача додаткову угоду № 1 до договору на технічне обслуговування ліфтів №138/25 від 01.07.2025, відповідно до якої внесено зміни до п. 2.1. договору та викладено його в наступній редакції: «п. 2.1 Щомісячна вартість робіт з ТО ліфтів за договором складає 5 288,22 грн без ПДВ. Індивідуальний розрахунок вартості технічного обслуговування ліфтів наведено у додатку № 1, який є невід`ємною частиною договору».
Додаткова угода №2 набирає чинності 10.10.2025 і діє до закінчення строку дії договору (п. 2 додаткової угоди №2).
З матеріалів справи вбачається, що відповідач цю додаткову угоду не підписав та не повернув на адресу позивача.
Так, за змістом ч. 1 ст. 640 та ч. 2 ст. 642 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
З матеріалів справи вбачається та не заперечується відповідачем, що відповідач прийняв пропозицію позивача щодо зміни вартості робіт за один місяць у сумі 5 288,22 грн без ПДВ, зокрема, з матеріалів справи вбачається, що відповідач сплатив позивачу за договором на технічне обслуговування ліфтів № 138/25 від 01.07.2025 кошти з ТО ліфтів у листопаді 2025 року у сумі 5 288,22 грн, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу №96 від 18.12.2025.
За твердженням позивача, на виконання умов договору, позивач надав відповідачу послуги з ТО ліфтів у грудні 2025 року на суму 5 288,22 грн та січні 2026 року на суму 5 288,22 грн, що разом становить 10 576,44 грн і підтверджується актом здачі-прийняття виконаних робіт №890 від 31.12.2025 та Актом здачі-прийняття виконаних робіт №64 від 31.01.2026.
Відповідач за надані послуги у цей період не розрахувався, проте 19.01.2026 направив на адресу позивача лист за вих. №19-01-2026 та додаткову угоду №2 про припинення дії договору на технічне обслуговування ліфтів №138/25 від 01.072025.
Відповідно до п. 1 додаткової угоди №2 від 30.01.2026 про припинення дії договору на технічне обслуговування ліфтів №138/25 від 01.07.2025, враховуючи положення ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України, керуючись п. 9.1. договору, сторони домовились припинити (розірвати) дію договору на технічне обслуговування ліфтів №138/25 від 01.07.2025 з 31.01.2026 року (включно).
ТОВ «СРБУ “Ліфт-7”» цю додаткову угоду підписало із застереженням про те, що заперечує проти п. 2, оскільки на дату підписання цієї додаткової угоди №2 відповідач не здійснив всі розрахунки за надані послуги.
Відтак, договір №138/25 на технічне обслуговування ліфтів від 01.07.2025 укладений між позивачем та відповідачем був чинним у період 01.07.2025 по 31.01.2026.
Отже, ТОВ «СРБУ “Ліфт-7”» звернулося до суду з цим позовом про стягнення з ТОВ «Грейт Сервіс-2» заборгованості з оплати за послуги з ТО ліфтів у грудні 2025 року та у січні 2026 року у сумі 10 576,44 грн, а також 5 288,22 грн, нарахованих на підставі п. 8.3.2 договору за дострокове розірвання договору у визначену відповідачем дату.
Крім того, позивач нараховує та просить суд стягнути з ТОВ «Грейт Сервіс-2» 153,43 грн – пені та 15,21 грн – 3% річних, нарахованих на суму заборгованості з оплати за надані послуги з ТО ліфтів у грудні 2025 року та у січні 2026 року по кожному акту окремо.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. 
Згідно із ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу у розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір на технічне обслуговування ліфтів №138/25 від 01.07.2025, відповідно до якого позивач прийняв на себе обов`язок по організації та виконанню робіт з ТО ліфтів на об`єктах відповідача, а останній, в свою чергу зобов`язався приймати та оплачувати виконані позивачем роботи.
Як встановлено судом вище, сторонами погоджено, що з 10.10.2025 щомісячна вартість робіт з ТО ліфтів за договором складає 5 288,22 грн без ПДВ.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Так, відповідно до 2.3 договору, розрахунки за виконані роботи здійснюються замовником щомісячно, в національній валюті України, шляхом перерахування грошових коштів, вказаних в п. 2.1. даного договору, на розрахунковий рахунок виконавця не пізніше 20 (двадцятого) числа місяця, що є наступним після періоду, в якому виконано відповідні роботи.
Згідно з п. 4.1 договору, в останній день поточного місяця виконавець надає замовнику акти здачі-прийняття виконаних робіт із зазначенням їх вартості.
Пунктом 4.2 договору визначено, що замовник підписує акти здачі-прийняття виконаних робіт, засвідчує підпис печаткою і, в разі відсутності зауважень щодо виконаних робіт, протягом 3 (трьох) робочих днів повертає примірник акту здачі-прийняття виконаних робіт виконавцю, або в цей же термін надає виконавцю мотивовану письмову відмову у прийнятті послуг. У випадку неповернення виконавцю підписаного акту здачі-прийняття виконаних робіт або письмової відмови, роботи вважаються виконаними якісно та у повному обсязі і підлягають оплаті замовником.
Судом встановлено, що на виконання умов договору, позивач надав відповідачу послуги з ТО ліфтів у грудні 2025 року на суму 5 288,22 грн та січні 2026 року на суму 5 288,22 грн, що підтверджується актом здачі-прийняття виконаних робіт №890 від 31.12.2025 та актом здачі-прийняття виконаних робіт №64 від 31.01.2026.
З матеріалів справи вбачається, що ці акти здачі-прийняття виконаних робіт містять підписи лише виконавця (позивача), разом із тим, ураховуючи положення п. 4.2 договору, акти здачі-прийняття виконаних робіт вважаються такими, що підписані замовником (відповідачем), оскільки матеріали справи не містять мотивованої письмової відмови відповідача у їх підписанні.
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до вимог ст. ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Ураховуючи встановлене вище, суд дійшов висновку, що позивач надав, а відповідач прийняв послуги з ТО ліфтів у грудні 2025 року та у січні 2026 року на загальну суму 10 576,44 грн, які не оплачено ТОВ «Грейт Сервіс-2».
При цьому, заперечення відповідача щодо неналежного виконання позивачем зобов`язань за договором суд вважає необґрунтованими, оскільки до відзиву на позовну заяву відповідач не долучив жодних доказів.
Крім того, з огляду на положення п. 8.3.2. договору, суд погоджується із доводами позивача, що внаслідок припинення дії договору за ініціативою ТОВ «Грейт Сервіс-2», в останнього виник обов`язок сплатити на користь позивача щомісячну суму вартості ТО ліфтів у розмірі 5 288,22 грн.
Отже, загальна сума заборгованості ТОВ «Грейт Сервіс-2» перед ТОВ «СРБУ “Ліфт-7”» складає 15 864,66 грн.
Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 153,43 грн та 3% річних у розмірі 15,21 грн, суд зазначає таке.
Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. 
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення зобов`язання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).
Відповідно до п. 5.6 договору замовник несе відповідальність за несвоєчасні розрахунки з виконавцем за виконані роботи на ліфтах і сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку від суми заборгованості за кожний прострочений день.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З позовних матеріалів вбачається, що позивач здійснив нарахування пені та 3% річних на суму заборгованості за послуги з ТО ліфтів у грудні 2025 року за період з 21.01.2026 по 22.02.2026 та у січні 2026 року за період з 21.02.2026 по 22.02.2026 за кожним окремим актом здачі-прийняття виконаних робіт.
Суд перевірив наданий позивачем розрахунок пені та 3% річних, і встановив, що нарахування обчислено арифметично вірно, що має наслідком задоволення цих вимог.

ВИСНОВКИ СУДУ.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління “Ліфт-7”» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейт Сервіс-2» про стягнення 15 864,66 грн – основного боргу, 153,43 грн – пені та 15,21 грн – 3% річних.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за подання позову покладаються на відповідача.
Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління “Ліфт-7”» – задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейт Сервіс-2» (02081, місто Київ, вулиця Причальна, будинок 12, Н/П 365; ідентифікаційний код 45789563) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління “Ліфт-7”» (03115, місто Київ, вулиця Михайла Котельникова, будинок 23; ідентифікаційний код 43438925) 15 864 (п`ятнадцять тисяч вісімсот шістдесят чотири) грн 66 коп. – заборгованості, 153 (сто п`ятдесят три) грн 43 коп. – пені, 15 (п`ятнадцять) грн 21 коп. – 3% річних та 3 328 (три тисячі триста двадцять вісім) грн 00 коп. – судового збору.
Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Суддя Віта БОНДАРЧУК