Справа № 445/574/26 
провадження № 2/445/1096/26 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2026 року 
Золочівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Бакаїм М. В.
секретаря судового засідання Назар С.М.
з участю відповідача ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Золочеві Львівської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -
в с т а н о в и в:
позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. В обґрунтування якого зазначає, що 16 липня 1994 року Позивач, ОСОБА_2 , уклала шлюб з Відповідачем, ОСОБА_1 . Шлюб був зареєстрований виконавчим комітетом Червоненської сільської ради Золочівського району Львівської області, про що зроблено актовий запис № 07 та видано свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 . Спільне життя Позивача з Відповідачем не склалося, оскільки тривалий час між ними були непорозуміння та суперечки, спільне проживання стало неможливим, що призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків. Відносини між ними зіпсовані, існують великі розбіжності в інтересах, в поглядах на життя, внаслідок чого спільне життя з Відповідачем і збереження шлюбу є неможливими. Також підставою для розірвання шлюбу є зловживання Відповідачем спиртними напоями, що стало серйозною перешкодою для підтримки нормальних сімейних відносин. Подружжя шлюбних стосунків не підтримують, кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім?я припинила своє існування.
В судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність.
Відповідач в судове засідання з`явився, позовні вимоги не підтримав, просив не задовільняти позов, однак повідомив, останні три роки подружні відносини з дружиною не підтримують, оскільки він зловживає спиртними напоями та порушує подружню вірність.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, врахувавши заяву відповідача про визнання позову, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав.
Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Виходячи із змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
За ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Судом встановлено, що з 16 липня 1994 року сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому виконавчим комітетом Червоненської сільської ради Золочівського району Львівської області, актовий запис № 07, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим повторно 05 вересня 2025 року.
Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції у Львівській області 12 березня 2016 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками.
Згідно з ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.
Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч. ч. 1 , 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість.
Частиною 2 ст. 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. 
Керуючись ст. 2, 4, 5, 141, ч. 2 ст. 247, 258, 259, 263-265, 272, 273 ЦПК України, ст. 56, 104, 105, 110, 112 СК України, суд
у х в а л и в:
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований 16 липня 1994 року виконавчим комітетом Червоненської сільської ради Золочівського району Львівської області, актовий запис № 07.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у розмірі 1 331,20 грн. в користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Повний текст рішення суду складено 07.05.2026 року.
Суддя М.В. Бакаїм