Справа № 161/9062/26  Провадження №33/802/563/26 	Головуючий у 1 інстанції:Присяжнюк Л. М. 	
	Доповідач: Гапончук  В. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2026 року         місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
судді - Гапончука В.В.,
за участю 
особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника Шох Кристини Антонівни в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 травня 2026 року про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , директора ТОВ «Компанія «Вуд - пром», особи з інвалідністю ІІ групи, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.05.2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 
Звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 23.04.2026 року о 07 годині 29 хвилин на автодорозі Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне, 75 км, керував т/з Opel Cadett, д.н.з НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законодавством порядку із застосуванням газоаналізатора Alcotest Drager 6820, результат 0,26 ‰ (проміле). Таким чином, водій ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.17-18).
Не погоджуючись із постановою судді захисник Шох К.А. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального права та не відповідає фактичним обставинам справи.
Вказує на те, що суддею було допущено спрощений підхід до розгляду даної справи про адміністративне правопорушення, оскільки суддею в постанові не було встановлено фактичні обставини правопорушення, а суддя послався лише на обставини, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, та обгрунтував вину лише на формально перелічених документах, тобто не виконав свої безпосередні функції щодо повного, всебічного, i об`єктивного з`ясування обставин справи, що є неприпустимим.
Так, судом пepшoi інстанції не було надано жодної оцінки наявним в матеріалах доказам та залишено поза увагою наявні грубі порушення норм процесуального та матеріального права, не надано уваги тoму факту, що наявні в матеріалах справи докази не підтверджують склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, в діях її підзахисного ОСОБА_1 .
Звертає увагу апеляційного суду на те, що відповідно до технічних характеристик приладу Drager Alcotest 6820, які наявні в загальному інформаційному просторі, межі допустимої похибки в робочих умовах для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі: абсолютна похибка +/- 0.02 проміле — у діапазоні від 0 до 0.2 проміле, відносна похибка: +/- 10% - у діапазоні понад 0.2 проміле; для масової концентрації алкоголю в крові: абсолютна похибка: +/- 0.042 проміле у діапазоні від 0 до 0.4 проміле; відносна похибка: +/- 10% - у діапазоні понад 0.4 проміле.
Виходячи із наведеного, в організмі ОСОБА_1 зa допомогою приладу Alcotest Drager 6820 було виявлено алкоголь на рівні технічної похибки вимірювального приладу (результат огляду 0,26 проміле), щo враховуючи вищенаведену похибку технічного пристрою могло бути як на рівні 0.30 (0.26+0.04) проміле або ж 0.22 (0.26-0.04) проміле, яка є допустимою під час застосування зазначеного технічного засобу, меншою ніж встановлений Віденською конвенцією мінімум в 0,25%o та не тягне за собою наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України.
Просить постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.05.2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України скасувати та ухвалити нову постанову, якою провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення (а.с.23-25). 
В судове засідання захисник ОСОБА_1 – адвокат Шох К.А., будучи належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду справи (а.с.41), не з`явилися. Від неї на адресу апеляційного суду 01.06.2026 року надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.33-34). ОСОБА_1 не заперечував щодо продовження слухання справи у відсутності його захисника. А тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності захисника Шох К.В., відповідно до вимог ст.268 КпАП України.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав останню з мотивів, викладених в ній, та просив її задовольнити, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до статтей 245, 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На думку апеляційного суду вказаних вимог закону при розгляді справи суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.
Судом вжито всіх заходів, передбачених КпАП України, для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КпАП України.
Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться:
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 647745 від 23.04.2026 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.1);
-рапортом виклику на лінію 102 від 23.04.2026 року (а.с.2); 
-роздруківкою приладу «Drager Alcotest 6820» від 23.04.2026 року доводиться, що ОСОБА_1 на момент вчинення адміністративного правопорушення перебував у стані алкогольного сп`яніння; результат тесту – 0,26 % (а.с.3);
-актом огляду на стан алкогольного сп?яніння з використанням спеціальних технічних засобівщодо ОСОБА_1 (а.с.4);
-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції щодо ОСОБА_1 (а.с.5);
-рапортом інспектора СРПП ВП № 3 (м.Луцьк) Луцького РУП у Волинській області Козака А.Ю. від 23.04.2026 року (а.с.7); 
-відеозаписом із нагрудної камери поліцейського (а.с.9).
Згідно довідки від 23.04.2026 року, складеної інспектором САП Луцького РУП ГУНП у Волинській області Літвінцової Т., вбачається, що відповідно до інформаційної підсистеми «Адмінпрактика» ІКПІП у продовж року на громадянина ОСОБА_1 працівниками поліції не складались протоколи про адміністративне правопорушення, передбачені ст.130 КпАП України. Також відповідно до інформаційної підсистеми «ГСЦ водійське посвідчення» ОСОБА_1 отримав посвідчення водія на право керування транспортним засобом НОМЕР_2 від 21.10.2023 року (категорія В1, В) (а.с.8).
Долучені до матеріалів адміністративної справи відеозаписи підтверджують винуватість ОСОБА_1 в сукупності з іншими дослідженими судом доказами. Підстав вважати дії поліцейських незаконними, а зібрані у ході досудової підготовки матеріалів докази недопустимими немає. 
Апеляційний суд зазначає, що поліцейським дотримано вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МОЗ та МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року. 
Працівники поліції при пропозиції пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння та складенні адміністративних матеріалів діяли цілком у законний спосіб.
Щодо доводів апелянта про те, що в організмі ОСОБА_1 зa допомогою приладу Alcotest Drager 6820 було виявлено алкоголь на рівні технічної похибки вимірювального приладу, то вони не заслуговують на увагу апеляційного суду, виходячи із наступного. 
ОСОБА_1  інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, у керуванні транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. 
Відповідно до вимог пунктів 4, 7 Розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції; установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Разом з тим, згідно з технічною характеристикою приладу «Drager Alcotest 6820» границя допустимої похибки результату вимірювання становить ± 0,04 ‰ (тобто в межах до 0,24 проміле за умови виконання всіх вимог і додержання всіх застережень щодо умов експлуатації та правил використання приладу користувачем, що станом на 23.04.2026 року було виконано користувачем в частині сервісного обслуговування). З технічної характеристики вбачається, що дійсно прилад «Drager Alcotest 6820» має наведені похибки при вимірюванні стану алкогольного сп`яніння, що в свою чергу не ставить під сумнів результат в 0,26 проміле, який було встановлено у ОСОБА_1 при проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою вказаного приладу, оскільки перевищення допустимого вмісту алкоголю на 0,06 проміле не перебуває у межах можливої похибки вимірювань.
Окрім цього, апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не скористався своїм правом пройти медичний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, після незгоди із результатом Alcotest Drager 6820 на місці зупинки транспортного засобу.
З огляду на те, що вивченням матеріалів справи не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи необ`єктивність дослідження судом обставин справи про адміністративні правопорушення, не має підстав вважати, що в ньому допущена суттєва неповнота судового розгляду.
Апеляційний суд приходить до висновку, що підстави для закриття провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, відсутні.
Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.
Вищевикладені докази у своїй сукупності відтворюють реальну картину перебігу подій, є чіткими та послідовними та не викликають сумніву в апеляційного суду.
Апеляційний суд вважає, що усі доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі, щодо незаконності судового рішення, жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду, фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.
З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає, що місцевий суд обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, постанова судді першої інстанції є законною та мотивованою, а накладене на ОСОБА_1 безальтернативне стягнення відповідає вимогам ст.ст.23, 33 КпАП України. 
За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення, при цьому доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та зміни чи скасування оскаржуваної постанови.
На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України, - 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника Шох Кристини Антонівни в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 травня 2026 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду        Гапончук В.В.