Справа № 630/1763/25
Провадження № 2/630/185/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2026 року м. Люботин
Люботинський міський суд Харківської області у складі:
головуючого - судді    Сухорукова І.М.,
за участю секретаря    Дубрової А.І.,
представника позивача Санжаровського С.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Люботин цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Люботинської міської ради Харківської області про визнання права власності на 1/3 частину житлового будинку та 1/3 частину земельних ділянок в порядку спадкування за законом, скасування обтяження нерухомого майна,
ВСТАНОВИВ :
Представник позивачки ОСОБА_1 – адвокат Санжаровський С.С. звернувся до суду із даним позовом, в якому зазначив, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належав ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку №3-1912, що був посвідчений державним нотаріусом Другої Харківського району державної нотаріальної контори 25 жовтня 1996 року, та зареєстрованого в Люботинському БТІ за №6706 01 листопада 1996 року.
Також земельна ділянка для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належала ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХР №076553, виданого Люботинською міською радою Харківської області 19 березня 2004 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю №1/839.
Крім того, земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0567 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належала ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХР №076554, виданого Люботинською міською радою Харківської області 19 березня 2004 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю №1/840.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Спадкоємцями на відкриту після її смерті спадщину у виді зазначеного майна були: її чоловік – ОСОБА_3 , донька – ОСОБА_1 , мати – ОСОБА_4 .
Таким чином спадщина після смерті ОСОБА_2 у виді житлового будинку та двох земельних ділянок, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , стала належати ОСОБА_1 в 2/3 частинах та ОСОБА_3 в 1/3 частині. 
За життя ОСОБА_3 не отримував правовстановлюючі документи в 1/3 частині на успадковуване ним майно після смерті його дружини ОСОБА_2 , а тому його донька, позивач по справі – ОСОБА_1 вважала, що у нього немає ніякого майна. 
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер.
Так як позивач по справі вважала, що у її батька немає майна, то і не вважала за потрібне звертатися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. 
Зважаючи на те, що ОСОБА_3 був хворою людиною похилого віку, ОСОБА_1 повинна була його постійно доглядати, а тому проживала разом із ним за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини.
Також відповідно до акту органу самоорганізації населення Мрія» від 26 листопада 2025 року зазначено, що після смерті ОСОБА_3 , а саме з ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 залишилася проживати разом із своєю сім`єю у житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Вона за власний кошт сплачує комунальні послуги, земельний податок, тощо. Позивач по справі ОСОБА_1 не тільки користується житловим будинком, а й обробляє прилеглу до нього земельну ділянку, а тому у сусідів чи мешканців кварталу не виникає сумніві з приводу належності в цілому вказаного житлового будинку саме їй – ОСОБА_1 .
В 2025 році ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Гонтаренко С.Л. із заявою про видачу їй свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті її мами ОСОБА_2 . Тому приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Гонтаренко С.Л. 30 серпня 2025 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом №1258 на 2/3 частини земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Також приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Гонтаренко С.Л. 30 серпня 2025 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом №1257 на 2/3 частини житлового будинку та 2/3 частини земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Однак ОСОБА_1 не може отримати в нотаріальному порядку правовстановлюючі документи на 1/3 частину зазначеного майна після смерті її батька ОСОБА_3 , оскільки не звернулася до нотаріуса в шестимісячний строк після його смерті із заявою про прийняття спадщини. 
Саме тому ОСОБА_1 змушена була звернутися із даною позовною заявою до суду.
У своєму позові представник позивач, з урахуванням уточнень,просив:
-встановити факт, що ОСОБА_1 постійно проживала разом із своїм батьком ОСОБА_3 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 16 червня 2023 року.
-визнати за ОСОБА_1 , право власності на 1/3 частину житлового будинку літ. "А-1", з прибудовою літ. «А1», прибудовою літ. «А2», з верандою літ. «а», ганком літ. «а1», загальною площею 67,90 кв.м., житловою площею 43,20 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька – ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .
-визнати за ОСОБА_1 , право власності на 1/3 частину земельної ділянки для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1000 га, кадастровий номер 6311200000:32:025:0008, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька – ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .
-визнати за ОСОБА_1 , право власності на 1/3 частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0567 га, кадастровий номер 6311200000:32:025:0086, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька – ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .
- скасувати обтяження нерухомого майна – заборону на нерухоме майно – а саме: на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер запису про обтяження 61303500, зареєстрованого в реєстрі 28 серпня 2007 року реєстратором: приватним нотаріусом Гонтаренко Світланою Леонідівною, Харківського районного нотаріального округу, на підставі договору довічного утримання № 2-468, посвідченого Другою Харківського району державною нотаріальною конторою 12 лютого 1994 року.
Ухвалою від 07 січня 2026 року позовна заява залишена без руху.
Ухвалою від 22 січня 2026 року було відкрито провадження у справі та її розгляд призначено у загальному порядку. Позов підсудний Люботинському міському суду Харківської області за місцезнаходженням нерухомого майна.
Ухвалою від 22 січня 2026 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано докази з Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області та від відділу державної реєстрації виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області.
Ухвалою від 23 лютого 2026 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано докази з Харківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.
Ухвалою від 30 березня 2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду у судовому засіданні.
Представник відповідача Люботинської міської ради 03.02.2026 подав заяву про розгляд справи у їх відсутність, де просив розглянути справу за наявними у справі матеріалами (а.с. 67).
У судовому засіданні представник позивача позов підтримав позов у повному обсязі. Зазначив, що додаткова позовна вимога про скасування обтяження нерухомого майна зумовлена тим, що до цього часу залишилося обтяження на частки вказаного будинку, що було застосовано під час укладення договору довічного утримання у 1994 році між ОСОБА_5 і Підпориною, про що вказано у самому записі. У подальшому, договір довічного утримання був виконаний Підпориною у повному обсязі і частки будинку неодноразово змінювалися. На даний час ця заборона для захисту прав ОСОБА_6 помер у 1996 році і договір довічного утримання виконаний у повному обсязі.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з ч.ч.1,2,3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За ч.ч.1,3 ст.13, ч.1 ст.49 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Сторонни користуються рівними процесуальними правами.
Відповідно до ст.76, ч.ч.1,2,3 ст.77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
За ч.ч.1,5,6 ст.81,ст.89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка м. Красний Луч Луганської області, згідно до паспорта громадянина України НОМЕР_1 , з 27.11.2002 р. зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 17-18)
Факт родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_3 та спадкоємцем ОСОБА_1 підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , яке було видане у місті Червоний Луч Луганської області міським бюро ЗАГС ІНФОРМАЦІЯ_4 , та копією свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_3 , що було видане м. Київ Палацом реєстрації шлюбів і новонароджених 15 вересня 1989 року, після реєстрації шлюбу ОСОБА_7 з ОСОБА_8 , змінила прізвище на – ОСОБА_9 . (а.с. 20-21)
ОСОБА_3 , відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_4 видане виконавчим комітетом Люботинської міської ради Харківської області 20 червня 2023 року, помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . (а.с. 51)
ОСОБА_3 та ОСОБА_10 08.12.1963 уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_5 , видане міськбюро ЗАГС м. Красний Луч Ворошиловоградської області (а.с. 52).
Відповідно до копії договору купівлі-продажу жилого будинку №3-1912, що був посвідчений державним нотаріусом Другої Харківського району державної нотаріальної контори 25 жовтня 1996 року, та зареєстрованого в Люботинському БТІ за №6706 01 листопада 1996 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належав ОСОБА_2 . (а.с. 22)
Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХР №076553, виданого Люботинською міською радою Харківської області 19 березня 2004 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю №1/839, земельна ділянка для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1000 га, кадастровий номер 6311200000:32:025:0008, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належала ОСОБА_2 . (а.с. 23)
Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХР №076554, виданого Люботинською міською радою Харківської області 19 березня 2004 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю №1/840, земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0567 га, кадастровий номер 6311200000:32:025:0086, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належала ОСОБА_2 . (а.с. 24)
ОСОБА_2 , відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_6 видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області 27 липня 2017 року, померла ІНФОРМАЦІЯ_6 . (а.с. 25)
30 серпня 2025 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Гонтаренко С.Л. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом №1258 після смерті ОСОБА_2 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 6311200000:32:025:0086, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у наступних частках: 1/3 частка за її чоловіком ОСОБА_3 , 1939 р.н. та 2/3 часток за її дочкою ОСОБА_1 (у тому числі з врахуванням 1/3 частки, від якої відмовилася мати спадкодавця ОСОБА_4 ) (а.с. 26)
Також 30 серпня 2025 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Гонтаренко С.Л. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом №1257 після смерті ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , а також на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 6311200000:32:025:0008, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , у наступних частках: 1/3 частка за її чоловіком ОСОБА_3 , 1939 р.н. та 2/3 часток за її дочкою ОСОБА_1 (у тому числі з врахуванням 1/3 частки, від якої відмовилася мати спадкодавця ОСОБА_4 ) (а.с. 27)
Право власності на 2/3 часток на вказане майно (земельні ділянки 6311200000:32:025:0008 та 6311200000:32:025:0086, а також житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ) на підставі зазначених свідоцтв було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав, що підтверджується копіями витягів з Державного реєстру речових прав №441569684, №441568930, №441569211 від 30 серпня 2025 року. (а.с. 28-30)
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №450177186 від 31 жовтня 2025 року право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано на 2/3 частинах за ОСОБА_1 , а інформація про реєстрацію права власності на 1/3 частину вказаного житлового будинку в реєстрі відсутня. (а.с. 59)
Відповідно до копії технічного паспорту, який виготовлений КП «Люботинське БТІ» станом на 28 липня 2025 року, на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , розташовані: житловий будинок літ. «А-1», з прибудовою літ. «А1», прибудовою літ. «А2», з верандою літ. «а», ганком літ. «а1», загальною площею 67,90 кв.м., житловою площею 43,20 кв.м., та господарські будівлі і споруди: літня кухня літ. «Б», погріб літ. «В», сарай літ. «Г», вбиральня літ. «И», свердловина літ. «К», гараж літ. «Л», оглядова яма літ. «л», ворота №2, огорожа №3, №4, вигрібна яма №5. (а.с. 31-43)
Відповідно до копії довідки КП «Люботинське БТІ» №140 від 28 липня 2025 року інвентаризаційна вартість із врахуванням індексації всього житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , складає 281157,00 грн. (а.с. 44)
Відповідно до копії довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості №201-20251118-0010770831 від 18 листопада 2025 року вартість всієї земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 6311200000:32:025:0008 складає 120479,89 грн. (а.с. 45-47)
Відповідно до копії довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості №201-20251118-0010770834 від 18 листопада 2025 року вартість всієї земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 6311200000:32:025:0086 складає 28726,76 грн. (а.с. 48-50)
Відповідно до акту ОСН «Мрія» від 26 листопада 2025 року, засвідченого головним спеціалістом відділу забезпечення діяльності виконком у та внутрішньої політики Люботинської міської ради Харківської області 09 грудня 2025 року, зазначено, що на день смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_1 постійно проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 53)
Відповідно до акту органу самоорганізації населення «Мрія» від 26 листопада 2025 року зазначено, що після смерті ОСОБА_3 , а саме з ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 залишилася проживати разом із своєю сім`єю у житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Вона за власний кошт сплачує комунальні послуги, земельний податок, тощо. Також ОСОБА_1 не тільки користується житловим будинком, а й обробляє прилеглу до нього земельну ділянку, а тому у сусідів чи мешканців кварталу не виникає сумніві з приводу належності в цілому вказаного житлового будинку саме ОСОБА_1 . (а.с. 54)
Відповідно до копії довідки від 06 вересня 2023 року №6342-5002946620 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 55)
Чоловік позивачки ОСОБА_8 здійснив поховання батька позивачки ОСОБА_3 за власний кошт, що підтверджується копією договору – замовлення на організацію та проведення поховання №304 від 16 червня 2023 року, та копією свідоцтва про поховання №304 від 16 червня 2023 року. (а.с. 56-58)
Згідно до відповіді Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області від 30.01.2026, після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , до нотаріальної контори у шестимісячний строк із заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину нікому не видавалося, відомостей про наявності заповіту від вказаної особи не виявлено. (а.с. 68-70)
Згідно відповіді Виконавчого комітету Люботинської міської ради, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Інших осіб на день смерті разом із ним зареєстровано не було. (а.с. 71) 
Стосовно переходу права власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , між його попередніми власниками, судом встановлено таке.
Відповідно до копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , виданого виконкомом Люботинської міської ради народних депутатів 12.01.1994 року, зареєстрованого Люботинським БТІ 01.02.1994 року, реєстрова книга № 50, реєстровий № 6706, в 1/4 частинах належало ОСОБА_11 на праві особистої власності. (а.с. 74)
За свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Гонтаренко С.Л. 02.08.1994, ОСОБА_12 , як спадкоємиці ОСОБА_11 належить частка житлового будинку з надвірними побудовами за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 77)
Відповідно до копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , виданого виконкомом Люботинської міської ради народних депутатів 12.01.1994 року, зареєстрованого Люботинським БТІ 01.02.1994 року, реєстрова книга № 50, реєстровий № 6706, в частинах належало ОСОБА_13 на праві особистої власності. (а.с. 73)
Відповідно до копії договору довічного утримання від 12.02.1994 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Харківського району державної нотаріальної контори, реєстровий № 2-468, ОСОБА_13 , який мешкав в АДРЕСА_1 передав у власність ОСОБА_12 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 , які належали на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого виконкомом Люботинської міської ради народних депутатів 12.01.1994 року, зареєстрованого Люботинським БТІ 01.02.1994 року, реєстрова книга № 50, реєстровий № 6706. (а.с. 75-76)
Відповідно до актового запису про смерть № 33 від 18.01.1995 року, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 . (а.с. 89)
ОСОБА_12 та ОСОБА_14 16.03.1996 уклали нотаріально посвідчений договір міни, за яким ОСОБА_14 набула у власність житловий будинок з надвірними побудовами за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 78)
ОСОБА_14 та ОСОБА_15 22.06.1996 уклали нотаріально посвідчений договір дарування, за яким ОСОБА_15 набула право власності на житловий будинок з надвірними побудовами за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 79-80)
ОСОБА_15 та ОСОБА_2 25.10.1996 року уклали договір купівлі-продажу жилого будинку (реєстраційний №3-1912), що був посвідчений державним нотаріусом Другої Харківського району державної нотаріальної контори 25 жовтня 1996 року, за яким ОСОБА_2 отримала у власність житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 22, 81)
Стосовно наявного обтяження нерухомого майна суд встановив таке.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, стосовно житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , накладено обтяження на 3/4 частки цього нерухомого майна № 61303500 (зареєстровано 28.08.2007) на підставі договору довічного утримання, серія та номер 2-468, виданий 12 лютого 1994 року Другою Харківського району держнотконторою в інтересах ОСОБА_13 . Також зазначено, особу, майно якої обтяжується: ОСОБА_12 (а.с. 59)
Оцінивши вказані докази, суд бере до уваги наступні норми права.
Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно приписів п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із її батьком ОСОБА_3 на час його смерті у вказаному домоволодінні за адресою АДРЕСА_1 , підтверджується актами ОСН «Мрія», а також, що ОСОБА_1 є власницею 2/3 частко будинку та земельних ділянок за цією адресою, а також вона та її чоловік організували похорон ОСОБА_3 та ОСОБА_1 через декілька місяців після смерті батька зареєструвалася, як ВПО за вказаною адресою.
Суд вважає, що вимога про встановлення факту постійного спільного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини у належному їй домоволодінні за адресою АДРЕСА_3 , підлягає задоволенню, оскільки даний факт знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду та породжує юридичні наслідки, так як встановлення зазначеного факту необхідно позивачу для підтвердження того, що вона фактично прийняла спадкове майно в порядку спадкування після смерті спадкодавця ОСОБА_3 шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та фактичного прийняття спадщини.
При цьому, суд бере до уваги, що з моменту смерті спадкодавця сплинуло майже три роки, і Люботинська міська рада Х/о, що представляє територіальну громаду, не має претензій на спадкове нерухоме майно та не заперечувала проти задоволення позову.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).
Згідно з ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. 
Місцем відкриття спадщини відповідно ст.1221 ЦК України є останнє місце проживання спадкодавця.
Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.
Згідно ч.1,2 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
За ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. 
Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 
За частиною 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ч.5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Як встановлено судом, ОСОБА_3 на праві власності належала 1/3 частка житлового будинку з надвірними будівлями, а також 1/3 частка земельної ділянки 6311200000:32:025:0008 та 1/3 частка земельної ділянки 6311200000:32:025:0086 що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 у якості спадщини після смерті його дружини ОСОБА_2 (а.с. 26-27).
Дочка ОСОБА_3 – ОСОБА_1 , будучи зареєстрованою у місті Харкові, постійно проживала з батьком за цією адресою у АДРЕСА_1 , до його смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 , та продовжила жити у цьому будинку після його смерті до цього часу, тобто прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, бо постійно мешкала разом з батьком у вищезазначеному домоволодінні на час його смерті і не відмовилася від спадщини. 
Окрім того, на даний час за ОСОБА_1 на праві власності зареєстровано 2/3 частки житлового будинку з надвірними побудовами та двох земельних ділянок за адресою : АДРЕСА_1 , що також підтверджує постійне користування та утримання нею усього цього нерухомого майна за даною адресою.
ОСОБА_1 зареєструвала своє місце мешкання як ВПО у цьому будинку за вказаною адресою невдовзі після смерті батька – ІНФОРМАЦІЯ_9 . До нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини за ОСОБА_3 ніхто не звертався, заповіту спадкодавець не залишав, спадкова справа не заводилася. 
Право власності на 1/3 частки нерухомого майна (житлового будинку з надвірними побудовами та двох земельних ділянок за адресою : АДРЕСА_1 ) до цього часу, згідно до свідоцтва, виданого приватним нотаріусом Гонтаренко С.Л. 30.08.2025, посвідчено за померлим ОСОБА_3 – у якості спадщини після смерті його дружини ОСОБА_2 (а.с. 26-27)Але за своє життя ОСОБА_3 право власності на спадщину після смерті дружини не оформлював.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
У даному випадку позивачка позбавлена можливості оформити право власності у нот ареальному порядку.
Вирішуючи питання про визнання за позивачкою права власності на 1/3 частку нерухомого майна, суд враховує, що на даний час у Єдиному державному реєстрі прав на нерухоме майно залишається запис про обтяження часток цього нерухомого майна, яка була накладена під час переходу права власності між попередніми власниками – до набуття права власності ОСОБА_3 .
Дослідивши докази щодо переходу права власності на частки у будинку з надвірними побудовами за адресою : АДРЕСА_1 – до набуття права власності на них родиною ОСОБА_16 , суд не вбачає, що були порушені майнові права інших осіб.
Запис про обтяження стосувався належного виконання договору довічного утримання від 12.02.1994 між ОСОБА_13 та ОСОБА_17 .
ОСОБА_13 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 і договір довічного утримання був виконаний зі сторони ОСОБА_17 . Після цього 16.03.1996 право власності на житловий будинок за договором міни перейшло до ОСОБА_14 , а від неї у 1996 році за договором купівлі продажу до ОСОБА_18 . Усі договори щодо переходу права власності на частки у спірному будинку були посвідчені нотаріально.
Запис про обтяження договору довічного утримання зареєстрований 28 серпня 2007 року – коли сплинуло більше 10 років після смерті відчужувача. 
Відомості про наявний спір у 2007 році щодо виконання договору довічного утримання судом не отримані.
Досліджені судом первісні документи, які слугували підставою для накладення заборони, в сукупності з іншими доказами, поданими позивачем, дають підстави стверджувати, що обтяження нерухомого майна за № 61303500, зареєстрована в реєстрі 28 серпня 2007 року, втратила свою потребу і є неактуальною.
Оскільки існуюча заборона відчуження житлового будинку діяла з метою забезпечення дотримання умов договору довічного утримання, укладеного між  ОСОБА_13 та ОСОБА_17 , умови договору виконані в повному обсязі у 1995 році, і на даний час наявне обтяження порушує права та інтереси позивача ОСОБА_1 яка пред`явила позов про визнання за нею права власності на 1/3 частку будинку, суд задовольняє вимоги про скасування обтяження та скасовує таку заборону.
Судом встановлено, що позасудовий порядок захисту прав ОСОБА_1 у даному випадку є неможливим.
Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.
Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.
Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17.
Надавши правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, з`ясувавши всі обставини справи, суд вважає доведеним обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 - підлягають задоволенню.
Оскільки позивач не наполягає на стягненні з відповідача суми сплаченого судового збору передбаченого ст.141 ЦПК України, суд такі витрати не стягує.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 211, 259, 263, 264, 293, 315, 273 ЦПК України, ст. ст.29, 1217, 1218, 1221, 1264, 1266, 1268, 1270 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:
Позов  ОСОБА_1 до Люботинської міської ради Харківської області про визнання права власності на 1/3 частину житлового будинку та 1/3 частину земельних ділянок в порядку спадкування за законом, скасування обтяження нерухомого майна– задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_1 постійно проживала разом із своїм батьком ОСОБА_3 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 16 червня 2023 року.
Визнати за ОСОБА_1 , право власності на 1/3 частину житлового будинку літ. "А-1", з прибудовою літ. «А1», прибудовою літ. «А2», з верандою літ. «а», ганком літ. «а1», загальною площею 67,90 кв.м., житловою площею 43,20 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька – ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Визнати за ОСОБА_1 , право власності на 1/3 частину земельної ділянки для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1000 га, кадастровий номер 6311200000:32:025:0008, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька – ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Визнати за ОСОБА_1 , право власності на 1/3 частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0567 га, кадастровий номер 6311200000:32:025:0086, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька – ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Скасувати обтяження нерухомого майна – заборону на нерухоме майно – а саме: на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер запису про обтяження 61303500, зареєстрованого в реєстрі 28 серпня 2007 року реєстратором: приватним нотаріусом Гонтаренко Світланою Леонідівною, Харківського районного нотаріального округу, на підставі договору довічного утримання № 2-468, посвідченого Другою Харківського району державною нотаріальною конторою 12 лютого 1994 року.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Сторони по справі:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , АДРЕСА_1 ;
відповідач: Люботинська міська рада Харківської області, ЄДРПОУ 04058717, Харківська обл., м. Люботин, вул. Слобожанська, буд.26.
Повний текст рішення виготовлено 07.05.2026.

Суддя І.М. Сухоруков