УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №283/548/26 Головуючий у 1-й інст. Ярмоленко В. В. 
Номер провадження №33/4805/903/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Кіянова С. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 року Житомирський апеляційний суд 

в складі: 
судді судової палати у кримінальних справах Кіянової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 на постанову Малинського районного суду Житомирської області від 18 березня 2026 року,
в с т а н о в и в :

Цією постановою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 665 грн. 60 коп. 
Згідно постанови суду, 08 березня 2026 року близько 16 год 56 хв ОСОБА_1 на автодорозі між населеними пунктами с. Діброва та с. Лісна Колона Коростенського району Житомирської області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ-21070», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. 
Згідно з результатами перевірки стану сп`яніння за допомогою приладу «Drager» Alcotest 6810, тест № 309, рівень алкоголю в крові 1,65 %. .
В апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, постановленою без повного та всебічного з`ясування обставин справи. Зазначає, що судом порушено його право на захист, оскільки розглянуто справу без його належного повідомлення та участі, а також без участі його адвоката. Вказує, що у зазначених в протоколі місці та час він транспортним засобом не керував, а лише перебував в автомобілі. Зазначає, що працівники поліції порушили процедуру проведення огляду на стан сп`яніння на місці події, оскільки не надали доказів дотримання 20 хвилинного інтервалу перед оглядом, не зафіксували нульовий показник приладу, не надали йому документи про повірку та калібрування приладу, а також не роз`яснили йому його права. Посилається на те, що строк на апеляційне оскарження пропущений ним з поважних причин, оскільки розгляд справи було проведено без його участі, копію оскаржуваної постанови суду він не отримував, про її снування дізнався 31.03.2026 року з Єдиного державного реєстру судових рішень та апеляційну скаргу подав 31.03.2026, тому просить поновити вказаний строк.
Враховуючи, що ОСОБА_1 не був присутній в судовому засіданні суду першої інстанції, копію оскаржуваної постанови суду не отримував, про її існування дізнався 31.03.2026 року, та цього ж дня засобами поштового зв`язку подав апеляційну скаргу (а.с.18-22), апеляційний суд вважає можливим поновити йому строк на апеляційне оскарження зазначеної постанови суду, який пропущений з поважних причин.
Особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та адвокат Халупко С.В. в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце апеляційного розгляду. 
ОСОБА_1 клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, через систему ВКЗ для участі в апеляційному розгляді в режимі відеоконференції, як зазначав в своїй апеляційній скарзі, на зв`язок не вийшов (а.п.21), а адвокат Халупко С.В. надіслав заяву, в якій просив виключити його з розгляду справи, оскільки ОСОБА_1 з ним договір розірвав.
Враховуючи, що відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП участь ОСОБА_1 в апеляційному розгляді не є обов`язковою, справа призначена до розгляду вже вдруге (27.04 – відкладена за клопотанням та 04.05.2026), а тому апеляційний суд вважає можливим провадити апеляційний розгляд у його відсутності.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Згідно з вимогами ст.252 КУпАП, орган, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до положень ст.266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 609549 від 08.03.2026 року, 08 березня 2026 року близько 16 год 56 хв на автодорозі між населеними пунктами с. Діброва та с. Лісна Колона водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ-21070» державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки т/з, результат якого становив 1,65 ‰ алкоголю. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.2, 4). 
Доказів того, що даний протокол та дії працівників поліції за вказаним фактом оскаржувалися в установленому законом порядку (до суду), ОСОБА_1 не надано.
Наведені в протоколі обставини підтверджуються:
- даними результатів чек-тесту №309, проведеного 08.03.2026 року сертифікованим приладом Drager Alcotest 6810, яким встановлено стан алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 1,65 ‰ алкоголю. Даний чек-тест підписаний ОСОБА_1 власноручно без заперечень (а.с. 3,4);
- копією постанови серії ЕНА №6792866 від 08.03.2026 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, а саме за керування в цей же час транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу, яка власноручно підписана ОСОБА_1 без заперечень (а.с.5);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому ОСОБА_1 погодився з результатами огляду 1,65‰ алкоголю та підписав вказаний акт власноручно без зауважень (а.с. 7);
- відеозаписом, долученим працівниками поліції до матеріалів справи, з якого вбачається, що ОСОБА_1 08.03.2026 керував транспортним засобом «ВАЗ-21070» державний номерний знак НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР України. На пропозицію працівників поліції пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою пристрою «Драгер», ОСОБА_1 погодився. Особисто вибрав мундштук та продув прилад «Драгер 6810». Результат огляду 1,65‰ алкоголю. З результатами погодився. Перед оглядом ОСОБА_1 були роз`яснено його права та порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 пропонував працівникам поліції домовитися, але був попереджений останніми про кримінальну відповідальність за пропозицію неправомірної вигоди. Працівниками поліції було складено постанову за порушення ПДР, а також складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , які він власноручно підписав (а.с.10). 
Зазначені докази, які були досліджені судом першої інстанції та апеляційним судом, у своїй сукупності є такими, що вказують на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке виразилося у керуванні останнім транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, настає при керуванні транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаному в постанові суду місці та час, як і факт його зупинки, підтверджуєтьсякопією постанови серії ЕНА №6792866 від 08.03.2026 року щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП (а.с.5), а також відеозаписами долученими працівниками поліції до матеріалів справи (а.с.10).
Так, з відеозаписів подій вбачається, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб «ВАЗ-21070» державний номерний знак НОМЕР_1 . Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 факт керування транспортним засобом не заперечував та на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» погодився (а.п.10).
Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що в матеріалах справи відсутні докази керування ним транспортним засобом у вказаних в протоколі місці та час є безпідставними.
Факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтверджується даними результатів чек-тесту №309, проведеного 08.03.2026 року сертифікованим приладом Drager Alcotest 6810, яким встановлено стан алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 1,65 ‰ алкоголю (а.с. 3,4), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.7), а також відеозаписом з нагрудного відеореєстратора працівників поліції (а.с.10). 
З результатами огляду ОСОБА_1 був ознайомлений та з ними погодився, про що свідчать його власноручні підписи у протоколі, чек-тесті та акті огляду на стан сп`яніння. Будь-яких заперечень в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та в протоколі ОСОБА_1 не зазначив та до медичного закладу для проходження додаткового огляду не звертався. 
За таких обставин, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за зазначених у постанові суду обставинах, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах. 
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 року (п.43), «Берктай проти Туреччини» від 01.03.2001 року (п.127), неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Отже, доводи апелянта про те, що суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду та розглянув справу без повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи, апеляційний суд вважає необґрунтованими.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції порушив його право на захист, оскільки розглянув справу без його належного повідомлення та участі, апеляційний суд вважає безпідставними, оскількивони спростовуються довідкою про доставку повідомлення у додатку «Viber», якою підтверджується що 13.03.2026 року о 08:06 год ОСОБА_1 отримав повідомлення про дату, час та місце судового розгляду справи відносно нього, а також протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 609549 від 08.03.2026 року, власноручно підписаному ОСОБА_1 , в якому зазначено, що розгляд адміністративної справи відбудеться в Малинському районному суду Житомирської області, тобто його було належним чином повідомлено про розгляд справи в Малинському районному суді Житомирської області 18.03.2026 року.
Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. 
Враховуючи наведене та вимоги ст.268 КУпАП, якими не передбачено обов`язкової участі особи при розгляді справ даної категорії, вказані доводи апелянта не впливають на правильність висновків місцевого суду.
Твердження апелянта про те, щопрацівники поліції порушили порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки не надали доказів дотримання 20 хвилинного інтервалу перед оглядом, не зафіксували нульовий показник приладу, не надали йому документи про повірку та калібрування приладу, а також не роз`яснили йому його права, апеляційний суд вважає необгрунтованими, оскільки як вбачається з досліджених матеріалів справи та відеозапису подій, ОСОБА_1 погодився на пропозицію працівників поліції пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою пристрою «Драгер», та документів про його повірку чи калібрування не вимагав. Працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 його права та порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 особисто вибрав мундштук та продув прилад «Драгер 6810». Результат огляду 1,65‰ алкоголю. З результатами огляду ОСОБА_1 погодився та до медичного закладу для проходження додаткового огляду не звертався. 
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що огляд ОСОБА_1 було проведено у встановленому законом порядку. 
На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування немає. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в : 

Клопотання особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності –  ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Малинського районного суду Житомирської області від 18 березня 2026 року задовольнити.

Апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності –  ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Малинського районного суду Житомирської області від 18 березня 2026 року відносно  ОСОБА_1  за ч.1 ст.130 КУпАП – без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати у кримінальних справах 
Житомирського апеляційного суду   С.В. Кіянова