Справа № 545/1417/25 
Провадження № 2/545/406/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2026 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі : 
головуючого судді – Цибізової С.А.,
з участю секретаря – Делії Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Полтавської міської ради, про визначення місця проживання неповнолітньої дитини з батьком, припинення стягнення аліментів з батька, стягнення аліментів з матері на утримання неповнолітніх дітей та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Полтавської міської ради, про визначення місця проживання дітей, - 

в с т а н о в и в :
Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у період з 29.01.2005 по 19.12.2024 перебував з відповідачем у шлюбі, який рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 19.12.2024 розірваний. Від шлюбу мають трьох дітей, двоє з яких неповнолітні: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Місце проживання дітей у судовому порядку не вирішувалося. Неповнолітні діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживають разом з позивачем в с. Ковалівка, навчаються Полтавському ліцеї Полтавської обласної рад, який також знаходиться в даному населеному пункті. Позивачем створені належні матеріально-побутові умови для утримання виховання, всебічного розвитку та догляду за дітьми. Судовим наказом Полтавського районного суду Полтавської області від 04.12.2024 по справі №545/5285/24 стягнуто з позивача на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 28.11.2024. щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Зазначив, що на момент розгляду судом заяви про видачу судового наказу, діти проживали і до цього часу проживають разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 . Вважає, що проживання дітей з позивачем є безумовною підставою для припинення стягнення аліментів на користь відповідача.
Просив визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з його батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 ; припинити стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стягуються згідно судового наказу Полтавського районного суду Полтавської області від 04.12.2024; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 01.04.2025 року щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. 
Відповідач звернулася до суду з зустрічним позовом про визначення місця проживання дітей. В обґрунтування своїх зустрічних позовних вимог посилалася на те, що після розірвання шлюбу з позивачем вимушена була змінити своє місце проживання. Фактично проживає в АДРЕСА_2 . Відповідач та діти зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 . Після розірвання шлюбу та в інтересах дітей вирішили, що дочка ОСОБА_5 , яка навчається в 11-Ф класі в Полтавському ліцеї Полтавської області, що знаходиться в с. Ковалівка, та син ОСОБА_6 , який також навчається в даному навчальному закладі, проживатимуть разом з батьком до закінчення навчального року, а в подальшому будуть жити разом з відповідачем в м. Полтаві. Зазначила, що продовжує виховувати та приймати активну участь в житті дітей, зокрема, кожного дня після школи водить сина на тренування до КЗ ПДЮСШ «Ворскла» імені І.І. Горпинки, де дитина займається футболом. Коли батько дітей перебуває у відрядженні по роботі, а це двадцять два дні на місяць, діти проживають разом з відповідачем. Матеріально утримує дітей, придбає їм необхідні речі, перераховує їм кошти на банківську картку на різні потреби дітей, а саме: в лютому-березні ОСОБА_6 перерахувала 13545,00 грн, ОСОБА_5 в січні – 5750,00 грн, в лютому – 7400,00 грн, в березні – 7440,00 грн. 
Просила визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з його матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_2 ; визначити місце проживання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 07.05.2025 зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Виконавчий комітет Подільської районної у м. Полтаві ради, як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання дітей – прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Виконавчий комітет Подільської районної у м. Полтаві ради, як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання неповнолітньої дитини з батьком, припинення стягнення аліментів з батька, стягнення аліментів з матері на утримання неповнолітніх дітей, присвоївши їм спільний судовий номер №545/1417/25 (провадження №2/545/1126/25).
Протокольною ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 25.03.2026 замінено третю особу виконавчий комітет Подільської районної в м. Полтаві ради на Службу у справах дітей Полтавської міської ради.
Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити.
Відповідач та її представник у судовому засіданні просили задовольнити зустрічний позов.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Полтавської міської ради, у судовому засіданні зазначила, що обоє батьків характеризуються позитивно, просила при ухваленні рішення врахувати висновок органу опіки та піклування щодо доцільності визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 з батьком.
Суд, заслухавши пояснення сторін, їхніх представників, свідків, з`ясувавши думку неповнолітньої дитини, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
За нормами ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 3 статті 12 ЦПК України та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Щодо вимог сторін про визначення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_4 , суд дійшов наступного.
Встановлено, що сторони у період з 29.01.2005 по 19.12.2024 перебували у зареєстрованому шлюбі який було розірвано рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 19.12.2024 (т.1 а.с.14).
Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1 зв.а.с.7).
Відповідно до довідки Полтавського ліцею Полтавської області від 05.03.2025 №8 ОСОБА_3 навчається в 11-Ф класі Полтавського ліцею Полтавської обласної ради (т.1 зв.а.с.8).
З характеристики Полтавського ліцею Полтавської області вбачається, що ОСОБА_3 навчається в ліцеї з першого класу, зарекомендувала себе як старанна учениця. Батьки приділяють належну увагу вихованню дочки, підтримують зв`язки з класним керівником та учителями. Систематично відвідують батьківські збори (т.1 зв.а.с.9).
Згідно з довідкою Полтавського ліцею Полтавської області від 05.03.2025 №9 ОСОБА_4 навчається в 6-Б класі Полтавського ліцею Полтавської обласної ради (т.1 а.с.8).
З характеристики Полтавського ліцею Полтавської області вбачається, що ОСОБА_4 навчається у ліцеї з першого класу, навчання відвідує систематично, пропусків уроків без поважних причин не має. Бере участь у житті класу, активно займається спортом: відвідує секцію футболу у ДЮСШ Горпинка міста Полтава. Батьки приділяють належну увагу вихованню ОСОБА_6 , цікавляться його шкільним життям, відвідують батьківські збори, підтримують зв`язок з класним керівником та адміністрацією закладу (т.1 а.с.9).
З інформації наданої філією «Будівельно-монтажна фірма «Укргазпромбуд» Акціонерного товариства «Укртрансгаз» від 25.09.2025 №3101Вих-25-817, наданої на виконання вимог ухвали суду від 05.09.2025, слідує, що ОСОБА_1 водій автотранспортних засобів служби автотранспорту та спецтехніки структурного підрозділу філії БМФ «Укргазпромбуд» за період з 01.01.2025 по теперішній час у відрядженні не перебував, а знаходився в умовах пересувного характеру роботи, а саме: з 07.01.2025 по 29.01.2025 згідно з наказом від 03.01.2025 №08-П «Про пересувний характер робіт» був направлений для виконання будівельно-монтажних робіт (об`єкт м. Стрий, Львівської області); з 06.02.2025 по 25.02.2025 згідно з наказом від 03.02.2025 №129-П «Про пересувний характер робіт» був направлений для виконання будівельно-монтажних робіт (об`єкт м. Стрий, Львівської області); з 06.03.2025 по 26.03.2025 згідно з наказом від 04.03.2025 №242-П «Про пересувний характер робіт» був направлений для виконання будівельно-монтажних робіт (об`єкт м. Стрий, Львівської області); з 07.05.2025 по 28.05.2025 згідно з наказом від 02.05.2025 №454-П «Про пересувний характер робіт» був направлений для виконання будівельно-монтажних робіт (об`єкт м. Стрий, Львівської області); з 06.07.2025 по 28.07.2025 згідно з наказом від 04.07.2025 №662-П «Про пересувний характер робіт» був направлений для відновлення антикорозійного покриття (об`єкт м. Стрий, Львівської області); з 06.08.2025 по 26.08.2025 згідно з наказом від 05.08.2025 №758-П «Про пересувний характер робіт» був направлений для відновлення антикорозійного покриття (об`єкт м. Стрий, Львівської області) (т.1 а.с.166-173).
Відповідно до повідомлення Полтавського міського центру соціальних служб Полтавської міської ради від 29.04.2025 №01.2-05/1003 слідує, що з метою проведення оцінки потреб батька ОСОБА_1 здійснено відвідування фахівцем Центру 28.04.2025 за місцем його проживання: АДРЕСА_1 . В результаті обстеження з`ясовано, що батько проживає у приватному 2-поверховому будинку, який складається із 5 кімнат. Проживає разом з батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та періодично проживає ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (т.1 а.с.116). 
Під час обстеження встановлено, що в кожної дитини облаштована окрема кімната, є місце для сну, навчання, відпочинку та проведення дозвілля. Діти забезпечені шкільним приладдям, сезонним одягом та взуттям. У достатній кількості наявні продукти харчування та готові страви. У помешканні створені умови для повноцінного розвитку та виховання дитини. Житлово-побутові умови та санітарно-гігієнічний стан помешкання на належному рівні. ОСОБА_1 спроможний виконувати обов`язки з виховання сина ОСОБА_4 , догляду за ним та має для цього всі необхідні умови та ресурси (т.1 а.с.116, 117-121).
Згідно з повідомленням Полтавського міського центру соціальних служб Полтавської міської ради від 13.05.2025 №01.2-05/1148, з метою проведення оцінки потреб матері ОСОБА_2 здійснено відвідування фахівцем Центру 12.05.2025 за місцем її проживання: АДРЕСА_2 . У результаті обстеження з`ясовано, що мати проживає у трикімнатній квартирі разом із донькою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та періодично проживають менші діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1 а.с.122). 
Під час обстеження встановлено, що для дітей облаштована окрема кімната, є місце для сну, навчання, відпочинку та проведення дозвілля. Діти забезпечені шкільним приладдям, сезонним одягом та взуттям. У достатній кількості наявні продукти харчування та готові страви. У помешканні створені умови для повноцінного розвитку та виховання дітей. Житлово-побутові умови та санітарно-гігієнічний стан помешкання на належному рівні. ОСОБА_2 спроможна виконувати обов`язки з виховання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , догляду за ними та має для цього всі необхідні ресурси і можливості (т.1 а.с.122, 123-127). 
У письмових поясненнях, написаних в присутності батька та представника служби у справах дітей, неповнолітній ОСОБА_4 вказав, що постійно проживає з батьком, до матері їздить в гості та може залишитися на декілька днів. Бажає проживати в с. Ковалівка (т.1 а.с.128 зв.).
Згідно з повідомленням Центру надання соціальних послуг Щербанівської сільської ради Полтавського району від 01.05.2025 №01-08/148 вбачається, що ОСОБА_2 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , разом із неповнолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За результатами оцінки потреб мати виявила себе, як турботлива та відповідальна. У будинку дотримуються санітарно-гігієнічних норм, дилина доглянута (т.1 а.с.129, 130-132).
Відповідно до повідомлення Служби у справах дітей виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради від 22.05.2025№04-16/576 вбачається, що під час відвідування родини за адресою: АДРЕСА_2 , вдома була мати ОСОБА_2 , повнолітня дочка ОСОБА_9 , та малолітній ОСОБА_4 . Неповнолітня дочка ОСОБА_3 була відсутня, але з нею відбулась он-лайн розмова через месенжер. У ході невимушеної розмови з дітьми була з`ясована думка дітей щодо визначення місця проживання. Син ОСОБА_4 не може визначитися з місцем проживання. Його бажання жити і з мамою і з батьком. Дочка ОСОБА_3 висловила бажання жити з мамою, не дивлячись на те, що вона зараз знаходиться в с. Ковалівка (за місцем проживання батька). З її слів, там вона зараз тому, що закінчує 11 клас Ковалівської шкоди. Після школи планує вступати у вищий навчальний заклад м. Полтави (т.1 а.с.133).
Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради від 24.06.2025 №117, врахувавши, що дитина проживає разом з батьком, відвідує школу в с. Ковалівка, орган опіки та піклування виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради вважає за доцільне, в інтересах дитини, визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 (т.1 а.с. 75-77).
Відповідно до характеристики філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Полтавській області від 23.04.2025 ОСОБА_2 зарекомендувала себе старанним та відповідальним працівником. Ретельно виконує всі розпорядження завідувача медичної частини та призначення лікаря. Веде медичну документацію згідно нормативно-правових актів. Серед колег користується повагою та авторитетом. Працює над підвищенням свого професійного рівня. Дисциплінована. За характером спокійна, врівноважена, стримана, розсудлива.
Згідно характеристики КМ «Полтавська дитячо-юнацька спортивна школа «Ворскла» імені І.І. Горпинка» від 15.04.2025 №50/01 виданої на учня спортсмена ОСОБА_4 вбачається, що мати ОСОБА_10 приділяє належну увагу вихованню ОСОБА_6 . Оплату за участь ОСОБА_6 в комерційних футбольних турнірах (за рахунок батьківських коштів) здійснює своєчасно та самостійно. Відвідує навчально-тренувальні заняття та футбольні турніри свого сина.
У матеріалах справи містяться платіжні інструкції на перерахування грошових коштів ОСОБА_2 на рахунок отримувача ОСОБА_3 .
Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснила суду, що являється матір`ю ОСОБА_2 та проживає в с. Розсошенці. До розірвання шлюбу дочка з зятем проживали в с. Ковалівка, перестали спільно проживати у листопаді 2024 року. Наразі дочка проживає в м. Полтаві. Зазначила, що внук ОСОБА_6 хотів ходити в школу в с. Ковалівка. Зять ОСОБА_1 постійно у відрядженнях. Внук 4 дні в с. Ковалівка з неділі по четвер, а з п`ятниці по неділю у них. Дочка постійно з дітьми, робить все для них. В онука тренування кожного дня. ОСОБА_12 потягом з с. Ковалівка, залишається у матері на вихідних. Онуки самі захотіли залишитися в с. Ковалівка і батьки з цим погодилися.
Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні ( 01.12.2025 ) пояснила, що являється матір`ю позивача ОСОБА_1 . Вказала, що проживає разом з чоловіком, сином ОСОБА_13 , внучкою ОСОБА_14 та онуком ОСОБА_6 . До розлучення ОСОБА_15 та ОСОБА_16 вся родина спільно проживала в с. Ковалівка до 16.11.2024, потім відповідачка виїхала, а діти залишились проживати разом з ними в селі, а на вихідні їхали до мами. ОСОБА_17 ОСОБА_6 їхав в п`ятницю на тренування в місто, залишався у мами та в неділю повертався. В школу ходить у Ковалівці. Онуки обслуговуються в Ковалівській лікарні. У ОСОБА_18 з батьком чудові відносини. Діти також відвідують бабусю – маму ОСОБА_16 . Зазначила, що син буває на вахтах влітку та восени, коли він їде на вахту закупляє продукти , в цей час діти проживали в ОСОБА_19 та їздили до мами. В будні дні після школи ОСОБА_18 іде на потяг, а на вокзалі в Полтаві мама його зустрічає , веде на тренування , далі садить на потяг і в ОСОБА_19 його зустрічає дідусь. Будинок в ОСОБА_19 офіційно належить чоловіку свідка. Діти приймають участь у спільному побуті, мають свої хатні обов`язки, допомагають садити город. Коли ОСОБА_20 не на вахті нічого не змінюється. Також у судовому засіданні (11.05.2026 року) пояснила, що син приймає участь у спільному житті шляхом проведення ремонтів, купівлі побутової техніки, від загальних витрат на харчування витрачає тридцять, решту продуктів купляє свідок, комунальні повністю сплачує теж вона. Із зими син у відрядження не їздить.
Свідок ОСОБА_21 у судовому засіданні зазначив, що із сторонами перебуває у дружніх відносинах. Проживає у с. Ковалівка на сусідній вулиці. Позивач постійно проживає в с. Ковалівка разом з батьками, ОСОБА_6 та ОСОБА_14 . Діти проживають там з народження, ходили в ОСОБА_19 школу, мають друзів в селі. У сина з батьком дружні відносини, постійно проводять час разом. Відповідачка наразі не проживає в с. Ковалівка. Пояснив, що йому відомо про те, що мати їздить із сином на тренування. Також, бачив як ОСОБА_6 з потяга зустрічає дідусь.
Свідок ОСОБА_22 пояснив суду, що проживає на сусідній вулиці в с. Ковалівка. Зазначив, що позивач проживає у с. Ковалівка разом з батьками та дітьми. Після розлучення діти залишились проживати в с. Ковалівка. Ходять до ОСОБА_19 школи, лікарня також в селі. Відносини у батька з дітьми хороші.
Свідок ОСОБА_23 у судовому засіданні пояснила суду, що із сторонами просто знайома. Інколи заїжджає в гості до ОСОБА_2 , не раз бачила там дітей. Чула, як їй хтось дзвонить із дітей і просить кошти, то вона постійно скидає їм. Зазначила, що син ОСОБА_6 ходить школу, яка знаходиться в с. Ковалівка, постійно проживає в селі, це було його бажання.
Неповнолітня свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні в присутності представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Подільської районної в м. Полтаві ради повідомила суду, що проживає у с. Ковалівка, однак з батьком відносини погані, майже з ним не розмовляють. З матір`ю відносини гарні, постійно спілкуються, три-чотири дні в неділю проживає у мами та можливо переїде остаточно. Аліменти постійно отримує 7-8 числа, вони приходять матері, а мата ділить і перекидає їй та брату. Просто кишенькові кошти батько не дає. Мати підтримує її матеріально, надає кошти близько чотирьох тисяч в місяць, купляє речі та ліки. Якщо потрібно в лікарню, то з нею ходить мати або бабуся з маминої сторони. В ОСОБА_19 проживають разом із братом ОСОБА_24 , дідусем, бабусею та батьком. Коли батько у відрядженнях , які десь по місяцю восени, а взимку вже третій місяць він вдома. Коли батька не має прибираємо разом, їжу готує бабуся за свої гроші, бо в неї велика пенсія. Батько перед відїздом теж може щось купити з продуктів. Батько покупає дрова, побутові предмети, приймає участь у спільному побуті. Коли батько у відрядженні, брат ходить в школу сам. На тренування їде сам, там його забирає мати, саджає на потяг і він їде додому. Коли батько вдома, то він відвозить брата на тренування машиною. У батька з братом гарні відносини.
Малолітній ОСОБА_4 у судовому засіданні в присутності представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Подільської районної в м. Полтаві ради повідомив суду, що проживає в с. Ковалівка в батька, де ходить в школу і має багато друзів і бажає там проживати й надалі. Зазначив, що займається футболом, після школи тато відвозить його на тренування до м. Полтави. Коли батько у відрядженні, то залишається із дідом і бабусею, їде потягом на тренування, а потім або залишається в матері або вона саджає його на потяг. Відносини з обома батьками хороші. Вказав, що має батьківську карту на яку мама скидає аліменти, які він накопичує, а потім витрачає на свої потреби. Окрім аліментів і тато і мама скидають йому грошові кошти. Речі для футболу батьки купляють п`ятдесят на п`ятдесят. На турніри їздить сам або з батьками. На вихідних їздить до матері та до бабусі, яка проживає в с. Розсошенці. На канікулах перебуває по черзі у батьків. Перед тим як батьки розходились, мати пропонувала йому переїхати із нею до м. Полтава, але він пояснив їй, що хоче залишитись проживати у с. Ковалівці, а до неї приїздити. 
Згідно з ч.2,8,9 ст.7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності відповідно до моральних засад суспільства.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно з ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Згідно з ч.1 ст.18, ч.1 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 №789-ХІІ (надала – Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Відповідно до ч.1 ст.9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Згідно з ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Відповідно до ч.1, 2 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
Згідно з ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
У рішенні від 11.07.2017 у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, Європейський суд з прав людини зазначав, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).
У параграфі 54 рішення ЄСПЛ «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року, заява № 31111/04, вказано, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.
Аналіз наведених норм права, практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім - права батьків. 
Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. 
Верховний Суд у постанові від 14.09.2022 у справі №466/1017/20 зазначив, що рівність прав батьків стосовно дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й першочергово повинні бути визначені й враховані інтереси дитини з урахуванням об`єктивних обставин спору. При визначенні місця проживання дитини судам потрібно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, під час розгляду справ щодо визначення місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.
Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки стосовно дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.
При оцінці та визначенні найкращих інтересів дитини підлягають врахуванню такі базові елементи: (а) погляди дитини; (б) індивідуальність дитини; (в) збереження сімейного оточення і підтримання відносин; (г) піклування; захист і безпека дитини; (ґ) вразливе положення; (д) право дитини на здоров`я; (е) право дитини на освіту (постанова Верховного Суду від 04 серпня 2021 року у справі № 654/4307/19).
Також підлягають врахуванню: (1) спроможність кожного з батьків піклуватися про дитину особисто; (2) стосунки між дитиною і батьками в минулому; (3) бажання батьків бути опікунами; (4) збереження стабільності в оточенні дитини, йдеться про місце проживання (дім), школу, друзів; (5) бажання дитини.
Такий підхід до правозастосування під час вирішення питання щодо визначення місця проживання дитини неодноразово продемонстрований Верховним Судом, зокрема, у постанові від 07.05.2025. у справі № 552/5588/23.
При цьому, врахування думки дитини, якщо вона відповідно до віку здатна формулювати власні погляди, є значущим для вирішення справи, що стосується життя дитини. Належна увага повинна приділятись поглядам та думці дитини відповідно до її віку і зрілості. Аналогічного висновку щодо потреби у з`ясуванні думки дитини стосовно її життя з врахуванням вікового цензу та вікових особливостей інтелектуального розвитку, які стосуються здібностей дитини формулювати власну думку стосовно її життя, дійшов Верховний Суд у постанові від 28 травня 2025 року у справі № 759/119/18.
Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди, насамперед, мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.
Нормами ст.19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним, обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
За наведених вище обставин, враховуючи, що малолітній ОСОБА_4 проживає з народження у будинку в с. Ковалівка, де має взаєморозуміння та гарні відносини як з батьком так і з іншими членами родини, відвідує школу у селі Ковалівка, має сталі соціальні зв`язки з однолітками, усталений уклад життя, із матр`ю перебуває на вихідних, висловлює бажання проживати з батьком, суд вважає, що висновок служби у справах дітей щодо доцільності визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 є обґрунтованим та відповідає інтересам дитини.
Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком підлягають задоволенню,натомість зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 щодо визначення місця проживання сина із нею задоволенню не підлягають.
Щодо вирішення зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 про визначення місця проживання неповнолітньої ОСОБА_3 , суд дійшов наступного.
Відповідно до ч.3 ст.160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Верховний Суд у постанові від 27.04.2026 у справі №501/2820/21 вказав, що у разі спору місце проживання малолітньої дитини (фізичної особи у віці до чотирнадцяти років) визначається органом опіки та піклування або судом, проте при вирішенні вказаного питання, що стосується дитини, яка досягла 14 років, то закон не передбачає можливості вирішення такого спору органом опіки та піклування або судом, оскільки в цьому випадку слід керуватися частиною третьою статті 160 СК України та положеннями частини другої статті 29 ЦК України.
Тобто, в силу зазначених норм законодавства дитина може вільно обирати собі місце проживання з кимось із батьків, які мають у власності житлові приміщення. Суд не може визначати місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, за позовом когось із батьків, оскільки таке право вибору місця проживання надано законом самій дитині.
Таким чином, з чотирнадцяти років особа самостійно визначає, з ким із батьків хоче проживати (постанова Верховного Суду від 17.05.2023 у справі № 351/611/21, провадження № 61-990св23). 
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 17.01.2024 у справі № 711/2287/21.
Судом встановлено, що на час розгляду справи в суді неповнолітня ОСОБА_3 досягла сімнадцятирічного віку, тобто мала статус неповнолітньої, а отже закон не передбачає розгляду судом вимоги щодо визначення її місця проживання після досягнення чотирнадцяти років за позовом одного з батьків.
За таких обставин, зустрічний позов ОСОБА_2 про визначення місця проживання ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.
Щодо вимоги позивача про припинення стягнення з нього аліментів та стягнення аліментів на його користь з відповідачки на утримання неповнолітніх дітей, суд дійшов наступного.
Встановлено, що Полтавським районним судом Полтавської області 04.12.2024 виданий судовий наказ за заявою ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей (т.1 а.с.13).
Відповідно до судового наказу стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 28.11.2024 року, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття (т.1 а.с.13).
На підставі вказаного судового наказу 06.12.2024 державним виконавцем Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Щербиною Г.С. відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей (т.1 а.с.16).
Статтями 8 та 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
У статті 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Статтею 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч.1,2 ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.
Отже, положеннями ст.179 СК України врегульовано питання права власності на аліменти, які отримуються на дитину одним із батьків та їх цільове призначення. Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини і мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини.
Судом встановлено, та не заперечувалося сторонами, той факт, що отримані відповідачем аліменти на підставі судового наказу остання в повному обсязі перераховувала на карткові рахунки неповнолітніх дітей.
Окрім того, судом встановлено і утримання відповідачем дітей, як коли ті проживали в неї в м. Полтаві так і шляхом надання матеріальної допомоги речами та коштами, коли останні перебували в родині батька.
Відповідно до ч.1 статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Зазначені норми не встановлюють вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати аліментів. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.
Верховний Суд у постанові від 26.06.2025 у справі №750/10188/20 вказав, що з урахуванням предмета спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина та на якій підставі.
Рішенням суду у даній справі визначено місце проживання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з його батьком ОСОБА_1 .
Таким чином, суд вважає, що визначення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є підставою для припинення стягнення аліментів з позивача на користь відповідача.
Верховний Суд у постанові від 07.05.2025 у справі №552/5588/23 наголошує на тому, що відповідно до положень статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.
За своєю суттю аліменти - це кошти, покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.
Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до довідки філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Полтавській області №5 від 23.04.2025 про нараховану і отриману заробітну плату та інші види доходів вбачається, що ОСОБА_1 працює у вказаній установі з 01.03.2021; в період з жовтня 2024 року по березень 2025 року включно виплачено 118493,99 грн.
Таким чином, відповідач є працездатною особою та взмозі забезпечувати утримання неповнолітніх дітей.
За вказаних обставин, враховуючи, що місце проживання неповнолітнього ОСОБА_4 визначено з позивачем, суд вважає, що наявні підстави для задоволення вимог позивача в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
Враховуючи, що відповідачка перераховувала аліменти на дітей, які проживали як із батьком так і перебували в неї, на їх особисті рахунки та приймала участь у їх утриманні, суд не вбачає підстав стягнення з неї аліментів на утримання малолітнього сина за період до остаточного визначення його місця проживання судом.
Оскільки на підставі судового наказу виданого Полтавським районним судом Полтавської області 04.12.2024 продовжуватимуть стягуватись до набрання цим рішенням законної сили, відповідно аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 за вказаним рішенням слід стягувати, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Враховуючи, встанволені судом обставини щодо утримання відповідачкою неповнолітньої доньки яка вказала, що хоча батько і сплачує аліменти, мати також повноцінно її утримує, та з врахуванням наданих до суду квитанцій про регулярне перерахування відповідачем коштів на ім`я ОСОБА_3 , суд вважає, що підстави для припинення стягнення аліментів з позивача на користь відповідача на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 та стягнення з відповідачки на користь позивача аліментів на її утримання відсутні.
За таких обставин первісний позов підлягає до часткового задоволення, тоді як в задоволенні зустрічного позову услід відмовити.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 258-260 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання неповнолітньої дитини з батьком, припинення стягнення аліментів з батька, стягнення аліментів з матері на утримання неповнолітніх дітей – задовольнити частково.

Визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з його батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Припинити стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стягуються згідно судового наказу Полтавського районного суду Полтавської області від 04.12.2024.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей – відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:	  	С.  А.  Цибізова