ЛЕТИЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

ВСТУПНА ЧАСТИНА

Єдиний унікальний номер судової справи №686/29111/25
Номер провадження №2-678-113/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2026 року          селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі: 
головуючого - судді      Ходоровського І.Б., 
за участю секретарів судового засідання   Козка Л.М.,
Непийводи Л.Д., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в залі суду в селищі Летичів справу за позовною заявою Меджибізької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, як органу опіки та піклування, в інтересах дитини - ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, 
учасники справи: 
представник позивача      Данилюк І.М., 
неповнолітній        ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА 

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 

1. 10 жовтня 2025 року до суду надійшла вказана позовна заява за змістом якої службою у справах дітей Меджибізької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області встановлено, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти й висновком Меджибізької селищної ради, як органу опіки та піклування, визнано доцільним позбавити її батьківських прав. 
За цих обставин позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України і стягнути з неї аліменти на утримання дитини. 

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ (основні)

2. 10 жовтня 2025 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшла для розгляду вказана позовна заява (а.с. 1-4, 25-26).
3. 14 жовтня 2025 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області із Єдиного державного демографічного реєстру отримано відомості про місце реєстрації відповідача (а.с. 27). 
4. 14 жовтня 2025 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області справу передано до Летичівського районного суду Хмельницької області за підсудністю (за зареєстрованим місцем проживання відповідача) (а.с. 28).
5. 21 листопада 2025 року до Летичівського районного суду Хмельницької області надійшла вказана цивільна справа за підсудністю (а.с. 29-31). 
6. 24 листопада 2025 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено розгляд у порядку загального позовного провадження (а.с. 32).
7. 05 лютого 2026 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. 

ІІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 

8. Представник Меджибізької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, як органу опіки та піклування, ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, вказала, що мати дитини ОСОБА_2 не бажає спілкуватись зі своїм сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дитина також не бажає спілкуватись із матір`ю, відповідач подала нотаріально посвідчену заяву про те, щоб її позбавити батьківських прав, що свідчить про свідоме ухилення нею від виконання своїх батьківських обов`язків. 
9. Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явилась, про розгляд справи повідомлена. 

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА 

ІV. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 

10. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. 
11. У ч. 4 ст. 10 ЦПК України і ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» законодавець визначив, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
12. У Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради Української Радянської Соціалістичної Республіки №789-XII від 27 лютого 1991 року і набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3). Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (ч. 2 ст. 3). Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (ч. 1 ст. 9). Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (ч. 1 ст. 18). 
13. В силу ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку (ч. 1). Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ч. 2). 
У відповідності до вимог ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я та безпеку, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1). Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами (ч. 2). Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей (ч. 4). 
14. Згідно ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч. 7). Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (ч. 8). Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ч. 9).
Відповідно до ст. 15 СК України сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу (ч. 1). Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін (ч. 4). 
Як зазначено у ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч. 2). Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч. 3). Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ч. 5). 
Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (ч. 1). Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч. 2). Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства (ч. 3). Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 4). 
Законодавець у ст. 164 СК України визначив, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, забезпечення безпечних умов життя дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини (ч. 1). Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу (ч. 4). Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини (ч. 6). 
За приписами ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною (ч. 1). Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (ч. 2). При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду (ч. 3). 
Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 
Як зазначено у ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1). За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч. 2). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (абз. 1 ч. 3).
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2). 
За приписами ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1). Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття (ч. 2). Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (ч. 5). 
В силу ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
15. У п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
У абз. 2 п. 16 Постанови вказано, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
16. У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2024 року у справі № 185/9339/21 вказано, що тлумачення змісту п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дає можливість зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна оцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. 
17. У п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року судам роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (абз. 3).

V. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 

18. ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Хмельницькому народився ОСОБА_1 , його батьками є ОСОБА_4 і ОСОБА_5 . Відомості про батька записані відповідно до ст. 126 СК України (а.с. 5, 6). 
19. 05 грудня 2023 року ОСОБА_6 і ОСОБА_5 зареєстрували шлюб, прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - ОСОБА_7 , дружини - ОСОБА_7 . 
20. 12 травня 2025 року Комунальним закладом загальної середньої освіти «Гімназія №29 Хмельницької міської ради» видана характеристика на ОСОБА_1 згідно якої він є учнем 7-В класу, проживає по АДРЕСА_1 , характеризується посередньо, батько ОСОБА_4 відповідав на телефонні дзвінки класного керівника, проте не відвідував батьківські збори, реагує на зауваження та поради класного керівника, намагається слідувати, щоб дитина мала охайний вигляд, час від часу цікавиться навчанням сина, а мати ОСОБА_5 з першого дня навчання сина в гімназії не з`являлась, місце її перебування невідоме, не цікавилась навчальними досягненнями свого сина, батьківські збори жодного разу за період навчання не відвідувала (а.с. 11). 
21. 13 травня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомив, що ОСОБА_4 призваний на військову службу під час мобілізації 03 травня 2025 року (а.с. 12). 
22. 27 травня 2025 року службою у справах дітей Меджибізької селищної ради складено акт обстеження умов проживання ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 й встановлено, що умови проживання незадовільні, в будинку брудно та не прибрано, для малолітнього ОСОБА_1 не створено належних умов для проживання, виховання та навчання. Зі слів ОСОБА_2 має бажання встановити контакт з сином та забрати його до себе на проживання (а.с. 15). 
23. 13 червня 2025 року ОСОБА_2 у нотаріально посвідченій заяві повідомила, що є матір`ю малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із 2013 року по 2025 рік не займалася його утримання та вихованням. 
З 07 травня 2025 року з дитиною не можуть знайти психологічного контакту, син категорично відмовляється спілкуватися з нею та іншими членами сім`ї, заблокував всі контакти. 
Вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно дитини, у неї відсутні будь-які претензії до будь-кого з питань позбавлення її батьківських прав. 
Участі в судових засіданнях з приводу позбавлення її батьківських прав приймати не буде, як не буде оскаржувати рішення суду щодо позбавлення її батьківських прав відносно дитини ОСОБА_1 (а.с. 17). 
24. 25 липня 2025 року службою у справах дітей Меджибізької селищної ради складено акт обстеження умов проживання ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 й встановлено, що умови проживання потребують покращення, житловий будинок потребує ремонтних робіт, в будинку брудно і не прибрано, для малолітнього ОСОБА_1 не створено ніяких умов для проживання, виховання та навчання. ОСОБА_2 написала нотаріально посвідчену заяву про не заперечення щодо позбавлення її батьківських прав відносно свого сина. Встановлено ухилення ОСОБА_2 від виконання батьківських обов`язків і небажання спілкуватися малолітнього ОСОБА_1 з матір`ю (а.с. 16). 
25. 31 липня 2025 року Комісією з питань захисту прав дитини Меджибізької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області рекомендовано Меджибізькій селищній раді, як органу опіки та піклування, надати висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 18). 
26. 15 серпня 2025 року Меджибізька селищна рада Хмельницького району Хмельницької області видала характеристику згідно якої ОСОБА_2 проживає по АДРЕСА_3 , одружена (дружина військовослужбовця), скарг на неї не надходило, компрометуючих матеріалів на неї немає (а.с. 10). 
27. 19 серпня 2025 року Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги Меджибізької селищної ради» повідомило, що ОСОБА_1 не обслуговується сімейним лікарем і з жодним сімейним лікарем закладу не підписана декларація про надання первинної медико-санітарної допомоги, інформація щодо виконання батьківських обов`язків матір`ю дитини ОСОБА_2 відсутня (а.с. 14). 
28. 20 серпня 2025 року Управлінням з питань реєстрації Хмельницької міської ради складено Витяг з реєстру територіальної громади згідно якого ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 7). 
29. 03 вересня 2025 року ОСОБА_2 подала заяву згідно якої категорично відмовляється від послуг Меджибізького центру надання соціальних послуг Меджибізької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області (а.с. 19). 
30. 03 вересня 2025 року Меджибізьким центром надання соціальних послуг Меджибізької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області складено протокол і встановлено, що ОСОБА_2 під час обстеження повідомила, що син не бажає спілкуватись та проживати разом з матір`ю ОСОБА_2 , а вона не має бажання відновлювати стосунки з неповнолітнім сином та потребує її позбавити батьківського піклування, категорично відмовляється від послуг соціального супроводу і не бажає співпрацювати з фахівцями центру (а.с. 20). 
31. Центром соціально-психологічної реабілітації дітей «Подолянчик» видана характеристика на ОСОБА_1 згідно якої він поступив ІНФОРМАЦІЯ_5 , швидко адаптувався до нового середовища, добре відзивається про тата і відновив з ним зв`язок, щодня спілкуються по телефону, має надію, що будуть проживати разом, а з матір`ю не проявляє бажання налагоджувати зв`язок і відмовляється з нею комунікувати, не відчуває прихильності до матері (а.с. 13). 
32. 08 вересня 2025 року Меджибізькою селищною радою Хмельницького району Хмельницької області, як органом опіки та піклування, складено висновок про те, що ОСОБА_2 ухилилася від виконання батьківських обов`язків, тому на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164, ст. 165, п.п. 2, 3 ст. 166 СК України, з метою захисту прав та законних інтересів малолітньої дитини, вважають за доцільне в судовому порядку вирішити питання про позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
За змістом висновку ОСОБА_2 самоусунулася від виконання батьківських обов`язків відносно свого сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не проживає раз із ним, не відвідує його, не утримує матеріально, не цікавиться його життям та здоров`ям, навчанням та дозвіллям (а.с. 21). 
33. 14 січня 2026 року Центром соціально-психологічної реабілітації дітей «Подолянчик» служби у справах дітей Хмельницької обласної державної адміністрації повідомлено, що малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 провідувала 1 раз (у день поміщення до центру), а батько ОСОБА_4 провідував 2 рази (у вересні 2025 року). Батько спілкується з сином в телефонному режимі. 
34. 25 травня 2026 року малолітній ОСОБА_1 пояснив суду, що його постійним місцем проживання було місце проживання його батька ОСОБА_4 у м. Хмельницькому, де він ходив у школу, однак батька у травні 2025 року забрали на військову службу, тому він про це повідомив свого класного керівника і після цього його забрали в Центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Подолянчик», де він прожив 9 місяців й за вказаний період часу його навідували родичі, друзі, знайомі, але не мама, вона навіть не дзвонила, нічого йому не передавала. 
Мати пішла з дому коли йому було 5-6 років, зловживала спиртними напоями, і з того часу його вихованням та утриманням займався лише батько і бабуся (вже померла), маму за весь час бачив лише 1-2 рази, вона взагалі не цікавилась ним, його життям, здоров`ям, навчанням, не допомагала коштами, усім його забезпечував лише батько з яким хоче й далі проживати разом. 
Вважає, що маму потрібно позбавити батьківських прав відносно нього, не розуміє такої поведінки матері по відношенню до себе, з нею не бажає ні жити, ні спілкуватись. 

VІ. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД 

35. Із досліджених письмових доказів, пояснень малолітньої дитини випливає, що ОСОБА_2 свідомо нехтує своїми обов`язками, як мама, по відношенню до своєї малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухиляється від виконання своїх обов`язків, адже не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не створює умов для отримання ним освіти, не забезпечує дитину матеріально, тому наявні підстави для позбавлення її батьківських прав на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України. 
36. Враховуючи те, що суд задовольняє позов про позбавлення батьківських прав матері відносно дитини, наявні підстави для стягнення з відповідача аліментів на дитину. 

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 

37. Згідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивач належними і допустимими доказами довів правомірність своїх вимог, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. 

VІІІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ

38. У відповідності до вимог п. 12 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» позивач не сплачує судовий збір, тому враховуючи вимоги ч. 1, ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. 

ІХ. ЩОДО НЕГАЙНОГО ВИКОНАННЯ РІШЕННЯ СУДУ 

39. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. 
На підставі ч. 1 ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду у даній справі у межах суми платежу за один місяць. 

Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 5, 10-13, 42-43, 48-49, 76-83, 89, 128, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 351-352, 354-355, 430 ЦПК України,

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити. 
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти щомісячно у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову - з 10 жовтня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття. 
Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 2422,40 грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення суду складено 04 червня 2026 року. 

УЧАСНИКИ СПРАВИ: 

ПОЗИВАЧ: Меджибізька селищна рада Хмельницького району Хмельницької області, як орган опіки і піклування, місцезнаходження: вул. Святотроїцька, 5 селище Меджибіж Меджибізької територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області, поштовий індекс 31530, код у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 04404556, тел. (+38067) 171-55-03, електронна пошта: sr@medzhybizka-gromada.gov.ua, наявний електронний кабінет, 

в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницький Хмельницької області, зареєстрованого по АДРЕСА_4 , засоби зв`язку відсутні. 

ПРЕДСТАВНИКИ: 

1) адвокат Стороженко Юрій Володимирович, місцезнаходження: АДРЕСА_6, тел. НОМЕР_1 , електронна пошта:   ІНФОРМАЦІЯ_6 , відомості про наявність електронного кабінету відсутні; 
2) ОСОБА_3 (за довіреністю). 

ВІДПОВІДАЧ: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка с. Маліївці Дунаєвецького району Хмельницької області, зареєстрована по АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , тел. НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , відомості про наявність або відсутність електронної пошти та електронного кабінету - відсутні. 

Суддя          Ходоровський І.Б.