Справа № 944/1846/26
Провадження №3/944/1109/26 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.05.2026 року	м.Яворів 	

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Матвіїв І.М., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, військовослужбовця, учасника бойових дій, зареєстрованого та проживаючого за адресою:  АДРЕСА_1 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягався, 
за ч.3 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:
судом встановлено, що ОСОБА_1 , ухилявся від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання неповнолітнього сина – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки останній 28 березня 2026 року о 18 год 34 хв по вул.І.Хрестителя в м.Яворів Львівської області, керував транспортним засобом, без відповідних документів та не досягнувши віку притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.
Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.184 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 , свою вину визнав повністю, підтвердив обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, обіцяв у подальшому більш відповідально виконувати свої батьківські обов`язки. Просив суворо не карати, оскільки є військовослужбовцем та виконує бойові завдання на сході України.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст.280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Адміністративним порушенням відповідно до ч.3 ст.184 КУпАП визначається вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали справи вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення повністю підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №454453 від 28.03.2026 року, рапортом, визнавальними письмовими поясненнями ОСОБА_1 , іншими доказами, наявними в матеріалах справи.
Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.
Підстав для закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, не вбачається.
Беручи до уваги викладене, суддя дійшла висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП.
Згідно ст. 280 КУпАП обставин, які обтяжують відповідальність - не встановлено.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.
Згідно з ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Статтею 23 КУпАП визначено, що метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно з ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.
Викладені обставини у своїй сукупності суд визнає такими, що свідчать про малозначність вчиненого правопорушення, а тому вважається можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитись оголошенням усного зауваження.
Згідно із ч.2 ст.284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 необхідно звільнити від адміністративної відповідальності за ч.3 ст.184 КУпАП за малозначністю, оголосивши йому усне зауваження, а провадження у справі закрити.
Керуючись ст. 22, 184, 283, 285 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, обмежившись щодо нього усним зауваженням.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП - закрити.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.М.Матвіїв