Кагарлицький районний суд Київської області 
_____________________________________________________________________________
10.04.2026 	Справа №: 368/539/25	

провадження 3/368/15/26
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2026 року Кагарлицький районний суд Київської області в складі:	  	

Головуючий – суддя Закаблук О.В.
При секретарі судового засідання – Токовенко Н.О.

За участі сторін:
Особа відносно якої
вирішується питання - ОСОБА_1 .

Захисник - адвокат Клапчук Ф.П.
Свідки: ОСОБА_2 
ОСОБА_3 
- розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області в залі суду адміністративну справу, яка надійшла від відділення поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кагарлик, Обухівського району, Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України ID-картка № НОМЕР_1 видана 10.11.2021 року, РНОКПП:  НОМЕР_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ), щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд, -

В С Т А Н О В И В:
16.04.2025 року на адресу Кагарлицького районного суду від ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області надійшла адміністративна справа за ч. 1 ст. 130 КУпАП у відношенні  ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагарлик, Обухівського району, Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України ID-картка № НОМЕР_1 видана 10.11.2021 року, РНОКПП:  НОМЕР_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ).
16.04.2025 року автоматизованою системою документообігу Кагарлицького районного суду Київської області для слухання даного адміністративного провадження (в порядку КУпАП) був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В., присвоєно, - справа № 368/539/25, провадження № 3/368/234/25, (а.с., 17).
Слухання адміністративного провадження було призначено на 08 год. 30 хв. 09.05.2025 року.
09.05.2025 року слухання адміністративного провадження знято з розгляду в зв`язку з перебування головуючого судді в нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню № 368/58/23 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст. 309 КК України, (а.с., 18).
30.05.2025 року слухання адміністративного провадження відкладено на 08 год. 30 хв. 27.06.2025 року, - в зв`язку з письмовим клопотанням захисника ОСОБА_1 , - адвоката Клапчука Ф.П. у зв`язку з його участю в іншій справі, (а.с., 22 – 23).
27.06.2025 року слухання адміністративного провадження відкладено на 09 год. 20 хв. 01.08.2025 року в зв`язку з неявкою учасників процесу, (а.с., 24).
01.08.2025 року слухання адміністративного провадження відкладено на 08 год. 15 хв. 12.09.2025 року в зв`язку з неявкою учасників процесу, (а.с., 25).
12.09.2025 року слухання адміністративного провадження відкладено на 08 год. 30 хв. 03.10.2025 року в зв`язку з неявкою учасників процесу, (а.с. 26).
03.10.2025 року слухання адміністративного провадження відкладено на 08 год. 30 хв. 28.11.2025 року, - в зв`язку з письмовим клопотанням захисника ОСОБА_1 , - адвоката Клапчука Ф.П. у зв`язку з його перебуванням у відрядженні, (а.с., 28).
28.11.2025 року слухання адміністративного провадження знято з розгляду у зв`язку з відсутністю енергозабезпечення приміщення Кагарлицького районного суду Київської області - до 13 год. 30 хв. 05.12.2025 року, (а.с., 29).
В судовому засіданні, яке відбулося 05.12.2025 року, захисник ОСОБА_1 , - адвокат Клапчук Ф.П.- надав письмові пояснення, наступного змісту:
1. Суть обвинувачення
 
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 835317 від 2.04.2025 р., ОСОБА_1 , 12.04.2025 р. о 05 годині 21 хвилин на а/д Кагарлик- Ржищів керував автомобілем Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків та на технічний засіб відеозапису W859182. Встановлено, що вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
П. 2.5 ПДР України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частина 1 ст. 130 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягується до відповідальності передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Згідно зі ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування лід впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб
поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування, таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
1. Відсутність доказів керування транспортним засобом
 
Необхідно зазначити, що притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП можливе лише щодо особи, яка керувала транспортним засобом та щодо якої є докази законної зупинки.
Абзац перший пункту 4 розділу X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Аналіз ч. 1 ст. 130 КУпАП свідчить, що порушення, передбачене диспозицією цієї статті, може бути вчинене лише водієм, тобто особою, яка керувала транспортним засобом.
Згідно з п. 1.10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним, засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортнім засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її }~вагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Однак, на відеозаписі, який долучений до матеріалів справи, не зафіксовано як ОСОБА_1 керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції, а лише видно, шо поліцейські підійшли до припаркованого автомобіля, біля якого стояв ОСОБА_1 та розмовляв з поліцейською.
Будь-які безпосередні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом відсутні. Так, на факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом вказують лише слова свідків, які можуть вважатися допустимим доказом виключно в разі допиту таких свідків в судовому засіданні.
Отже, оскільки ОСОБА_1 не виконував функцій водія, коли до нього підійшли працівники поліції, та докази протилежного відсутні, тобто згідно з відеозаписом він не був учасником дорожнього руху, то його не може бути притягнуто до відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
2. Відсутність відмови від проходження огляду
 
Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, п.2.5 ПДР України, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (в подальшому «Інструкція»), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок).
Згідно з п.3 Порядку, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Чинним законодавством визначено, що водій має право пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу або в закладі охорони здоров`я, а поліцейські зобов`язані забезпечити дотримання визначеної законом процедури огляду та оформлення відповідних матеріалів.
У своїх діях працівники поліції повинні керуватися, зокрема, Законом України «Про Національну поліцію», Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затверджена Наказом МВС України, МОЗ України від 19.11.2015 р. №1452/735), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських-препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (затверджений постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 р.) (далі - Порядок), Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього
руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затверджено наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 р.).
Стаття 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає порядок проходження огляду на стан сп`яніння:
спочатку проводиться огляд водія на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків;
у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, проводиться огляд в закладі охорони здоров`я.
Також згідно п. 3 Порядку та п. 6 Інструкції - огляд проводиться двома способами:
-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;
- лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам (п. 6 Порядку).
Відповідно до п. 5 Порядку, у разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 7 Інструкції).
Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції (п. 8 Інструкції).
З викладеного слідує, що інспектор поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого сп`яніння, а у разі відмови від проведення огляду або незгоди з його результатами, - запропонувати пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я.
За змістом статті 266 КУпАП, водій має право відмовитись від перевірки його на стан алкогольного та іншого сп`яніння поліцейськими. В такому випадку, його має бути доставлено до відповідного закладу охорони здоров`я, де лікар має перевірити наявність стану відповідного сп`яніння, що підтверджується медичним актом, який обов`язково додається до протоколу про адміністративне правопорушення або, у разі відсутності згоди на проведення огляду в медичному закладі - поліцейськими складається протокол про адміністративне правопорушення.
Згідно п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння - у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Виходячи з п. 8 Порядку факт відмови від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я має бути зафіксований безпосередньо в такому закладі, а не на місці зупинки транспортного засобу, оскільки на місці зупинки водій може проходити огляд лише працівниками поліції за допомогою спеціальних технічних засобів.
Проте, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду саме в медичному закладі, бо він до такого закладу не доставлявся.
3.Висновок про вину особи не може грунтуватися лише на протоколі про адміністративне правопорушення та актах, складених працівниками поліції
 
Необхідно зазначити, що рапорт працівника поліції, який міститься в матеріалах справи, не є належним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Рапорт є внутрішнім документом, складеним працівником поліції та сам по собі не є незалежним об`єктивним доказом вчинення особою правопорушення. Вказана позиція відповідає усталеній судовій практиці.
Рапорт працівника поліції не може вважатися належним і допустимим доказом учинення адміністративного правопорушення, - такий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 20 травня 2020 року в рамках справи № 524/5741/16-а, адміністративне провадження № К/9901/33786/18).
Вину особи можна вважати доведеною виключно в разі, якщо на це вказують об`єктивні докази, а не виключно протокол та внутрішні акти працівників поліції. Такими об`єктивним доказами є матеріали відеофіксації та пояснення свідків.
Що стосується пояснень свідків, то такі пояснення не можна вважати належним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, допоки свідки не будуть допитані в судовому засіданні та попереджені за надання завідомо неправдивих показань.
Викладене в сукупності свідчить, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.
4. Недоведеність вини ОСОБА_1 та підстави для закриття справи.
 
Отже, докази вини ОСОБА_1 , які на думку поліцейських, свідчать про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на підставі яких було складено протокол про адміністративне правопорушення у даній справі, не можуть поза всяким сумнівом свідчити про його вину.
Зважаючи на специфіку розгляду цієї категорії справ, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за наявності беззаперечних доказів вини, а будь- які сумніви трактуються на користь особи, яка притягається до відповідальності. Тягар доказування та обов`язок надати достатню кількість доказів покладається на працівників поліції.
Слід зазначити, що поліцейськими не було надано належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності відсутні. Окрім того. Поліцейські допустили ряд порушень, які унеможливлюють притягнення ОСОБА_1 до відповідальності згідно з законом.
Таким чином, поліцейськими не було доведено вину ОСОБА_1 у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, «поза всяким сумнівом».
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.ЗЗ рішення у справі «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у
цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушенням відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.
ЄСПЛ у своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.
Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.
Наведене, в свою чергу означає, що особа не може бути притягнута до відповідальності, якщо її вину не буде доведено на підставі беззаперечних доказів, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
При розгляді даної справи слід виходити з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності та брати до уваги, що відсутність належних доказів, які повинні покладатися в основу доказування винуватості особи, має тлумачитися на її користь.
Обґрунтовувати рішення про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі наявного протоколу про адміністративне правопорушення, не можна, оскільки протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі.
Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року, визнаватися допустимими і використовуватися як докази в справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог законодавства, а перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі, слід зазначити наступне. Системний аналіз змісту положень КУпАП в поєднанні з вказаною позицією КСУ та ЄСПЛ, що ураховується з огляду на норми ст. 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини'', свідчить, що у такого роду провадженнях належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі, передбачені ст. 280. та інших обставин, які мають значення для неї, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КУпАП. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні рішення.
Обов`язок щодо збирання доказів, відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Разом з тим надані поліцейськими докази в цій справі цим критеріям и€ відповідають, що свідчить про те, що поліцейськими не було доведено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Отже, на думку стоорони захисту, - наведенні вище обставини дають підстави стверджувати, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не доведена, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи судом мають бути витлумачені його на користь.
Враховуючи вищевикладене, - захисник просив винести постанову, якою закрити справу щодо ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП по причині відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.
Суд, оцінюючи вищевказані пояснення сторони захисту по даному адміністративному провадженні, - відноситься до них критично.
Свою критичність суд обгрунтовує тим, що, на думку суду, - вина ОСОБА_1 у скоєнні ним адміністративного правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 130 КупАП, - повністю доведена в судовому засіданні належними та допустимими доказами, - як – то – аудіовідеозаписом події, показаннями свідка, показаннями працівника органу Національної поліції, якаі будутьь наведено нижче по тексту даної постанови, а тому, - заперечення сторони захисту, які викладені вище, - суд сприймає лише як спосіб захисту від визнання винуватим та притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 .
05.12.2025 року в слуханні провадження оголошено перерву до 09 год. 00 хв. 24.12.2025 року в зв`язку з необхідністю виклику свідків та витребування додаткових доказів, ( а.с.ґ. 41 – 43).
24.12.2025 року слухання адміністративного провадження знято з розгляду у зв`язку з відсутністю енергозабезпечення приміщення Кагарлицького районного суду Київської області, -
до 08 год. 30 хв. 30.01.2026 року, (а,с. 51).
30.01.2026 року слухання справи відкладено до 09 год.10 хв. 06.02.2026 року в зв`язку з неявкою свідків, (а.с.ґ. 57 – 58).
В судовому засіданні, яке відбулося 06.02.2026 року, свідок ОСОБА_2 дав наступні показання, (а.с., 60 – 62):
- процесуальні права та обов`язки як свідка – йому судом роз`яснено та зрозумілі;
- він не є родичем ОСОБА_1 , та інших підстав для відмови в дачі показань, - в нього немає, а тому, - показання по справі він давати буде;
- його попереджено про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань та за дачу завідомо неправдивих показань;
- Він на час події, що в даному випадку розглядається та по даний час, - був та є членом ДФТГ.
Отже, 12.04.2025 року він перебував на добовому чергуванні з іншим членом ДФТГ, - ОСОБА_5 .
Близько 5 години ранку він з своїм напраником вихїхали на місце дислокації на чергування, на місце – яке було визначене керівництвом ДФТГ, - вони виїхали на ділянку, яка розміщена в полі – по дорозі, біля релейки.
Десь орієнтовно в началі шостої ранку до них під`їхав автомобіль, у якого були ввімкнені фари, але ніхто не виходив з автомобіля.
Він, взявши зброю, - підійшов до автомобіля, але автомобіль розвернувся та від`їхав у невідомому напрямку.
Через невеликий проміжок часу даний автомобіль знову під`їхав до їхньої позиції.
З автомобіля – з місця водія вийшов громадянин, який мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, який, підійшовши до нього та напарника, - почав вести себе агресивно, затіяв сварку, погрожував відібрати зброю.
Він, з огляду на поведінку даного громадянина, - викликав наряд поліції та повідомив керівництво ДФТГ про конфліктну ситуацію.
Він на час тої події не знав цього громадянина, але пізніше взнав, що добре знає батька даної особи, - ОСОБА_6 .
На запитання суду свідок ОСОБА_2 відповів наступне:
- так на фото, яке міститься на арк. 12 справи – він впізнає ту особу, яка, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння – під`їхала на автомобілі, та перешкоджала несенню служби;
- коли дана особа вдруге під`їхала на автомобілі за кермом автомобіля, - то він перебував в автомобілі лише один, іншої особи в салоні автомобіля не було. Катьегорично стверджує, що ОСОБА_1 , - приїхав зха кермом один, та категорично стверджує, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння;
- коли приїхали працівники поліції ОСОБА_1 , - ображав їх нецензурною лайкою, та був в стані алкогольного сп`яніння;
- їхнє місце дислокації було по трасі Кагарлик – Ржищів;
- вони стояли на узбіччі дороги, ОСОБА_1 під`їхав за кермом автомобіля, вийшов із за керма автомобіля, та почав сварку, а саме, - в нецензурній формі почав запитувати, що вони (працівники ДФТГ) тут роблять, а потім почав погрожувати фізичною розправою та тим, що він відбере у них зброю;
- він точно пам`ятає, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти освідування на драгері, але ОСОБА_1 , - в грубій, категоричній формі – відмовився проходити освідування на стан алкогольного сп`яніння;
- загалом, - ОСОБА_1 , - вів себе неадекватно та агресивно, не тільки по відношенню до них як працівників ДФТГ, а й по відношенню до працівників поліції;
- коли ОСОБА_1 почув, що він викликав працівників поліції, - то ОСОБА_1 робив спробу втекти, але він та його колега заблокували авто, та сказали ОСОБА_1 , що він нікуди не поїде, та щоб чекав на прибуття працівників поліції;
- після того, як він сказав, що ОСОБА_1 нікуди не поїде, - він особисто підійшов до автомобіля, та забрав ключі від замка запалення від даного автомобіля, які були в замку запалення;
Суд, оцінюючи показання свідка ОСОБА_2 , - вважає їх логічними, послідовними, незаангажованими, такими, які не містять ознак суб`єктивного впливу третіх осіб.
Суд вважає, що показання даного свідка повністю узгоджуються з іншими доказами по даному адміністративному провадженню, як – то, - показаннями іншого свідка, письмовим доказам, та аудіовідеозапису події.
Отже, з показань даного свідка, - на думку суду, - достеменно встановлено, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем, коли під`їхав до працівників ДФТГ, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, що саме ОСОБА_1 відмовився проходити освідування на стан алкогольного сп`яніння, яке йому запропонували пройти працівники поліції, причому, - відмова була неодноразовою.
Вищевказані показання свідка, на думку суду, - є однією із підстав для притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 130 КупАП.
06.02.2026 року в слуханні справи оголошено перерву до 08 год. 20 хв. 13.02.2026 року, - в зв№язку з необхіденістю виклику свідків, (а.с., 62).
13.02.2026 року слухання адміністративного провадження відкладено на 08 год. 30 хв. 13.03.2026 року, - в зв`язку з письмовим клопотанням адвоката Клапчука Ф.П. у зв`язку з тим, що в судове засідання не може з`явитися ОСОБА_1 , (а.с., 65).
13.03.2026 року слухання адміністративного провадження відкладено на 08 год. 30 хв. 27.03.2026 року в зв`язку з неявкою учасників процесу, (а.с., 66)
27.03.2026 року слухання адміністративного провадження відкладено на 09 год. 00 хв. 03.04.2026 року, - в зв`язку з неявкою ОСОБА_1 , (а.с., 67 – 68).
В судовому засіданні, яке відбулося 03.04.2026 року, свідок ОСОБА_3 дав наступні показання, (а.с., 73):
- він є товаришем ОСОБА_1 ;
- підстав для відмови дачі показань – у нього – немає, а тому – покази давати буде;
- його попереджено судом про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань та за дачу завідомо неправдивих показань;
- з ОСОБА_1 він товаришує бюлизько 3 – ьох років;
- в той день вони поверталися із м. Ржищів, де вживали алкогогольні напої, та побачили військвих які стояли неподалік від дороги. ОСОБА_1 стало цікаво, що вони там роблять, і він попросив, щоб він під`їхав до військових, що він і зробив, вони постояли трохи біля військових, не виходячи з авто, розвернулися і поїхали до хати, але по дорозі ОСОБА_1 захотів знову повернутися до військових, та попросив розвернути авто та під`їхати до військових, він вмовляв ОСОБА_1 не повертатися до військових, але ОСОБА_1 наполіг, тому він розвернув авто і вони знову під`їхали до військових.
Під`їхавши до військових, він вийшов із за керма, та поїхав до хати, викликавши таксі, а ОСОБА_1 пішов до військових.
Суд, оцінюючи показання свідка ОСОБА_3 , - відноситься до них критично.
Свою критичність суд обгрунтовує наступним:
- по – перше, - даний свідок є товаришем ОСОБА_1 , а тому, - залучення даного громадянина, в якості свідка стороною захисту, - суд розцінює лише як спосіб захисту сторони захисту, яка полягає у залученні свідка, який, на думку сторони захисту, - мав би спростувати той беззаперечний (на думку суду) факт, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем, проте, - суд не сприймає показання даного свідка як належний та допустимий доказ;
- по – друге, - показання даного свідка повністю спростовуються показаннями іншого свідка, а саме, - свідка ОСОБА_2 , показання якого суд сприймає позитивно, адже – показання саме даного свідка, - суд сприймає як лдогічні, послідовні, такі, які відповідають об`єктивним обставинам справи, та які – не суперечать іншим доказам по справі;
- по – третє, - саме з показань даного свідка вбачається та обставина, що ОСОБА_1 на момент події, - перебував в стані алкогольного сп`яніння, так як перед цим вживав алкогольні напої в м. Ржищів, причому, - суд констатує той факт, що громадянин України ОСОБА_1 , - проігнорував той беззаперечний факт, що в Україні введено військовий стан, та, відповідно, - введено комендантську годину, - що, на думку суду, - є підтвердженням того, що ОСОБА_1 має поведінку, яка далека від поняття правослухняності (в поєднанні з іншими матеріалами – доказами, які містяться в матеріалах справи, зокрема, - постановах про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил ПДР).
В судовому засіданні, яке відбулося 03.04.2026 року, особа, у відношенні якої вирішувалося питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , - дав наступні показання:
- буде давати показання по суті справи, хоча і розуміє, що має право відмовитися від дачі показань щодо себе.
- за кермом автомобіля в той день він не перебував;
- матеріали у відношенні нього складала працівник поліції – ОСОБА_7 , з якою у нього на той час були неприязні відносини, та стверджує, що ОСОБА_8 до нього чомусь існують сильні неприязні відносини;
- він має посвідчення водія десь орієнтовно з 2021 року. За час, поки він має посвідчення водія, - він тричі скоював порушення ПДР, за перевищення швидкості, за ДТП, - був позбавлений прав керування;
- розуміє, що він неправильно вчинив, адже на той час була комендантська година;
- він пішов до працівників ДФТГ тому, що він колись теж був в складі ДФТГ, а тому – думав, що там буде хтось знайомий;
- працівники ДФТГ – самі його спровокували своєю грубою поведінкою;
- так, визнає, що працівники поліції пропонували йому пройти освідування на стан сп`яніння, але він відмовлявся, так як не керував автомобілем.
Суд, оцінюючи показання ОСОБА_1 , - загалом, - відноситься до них критично, так як вони суперечать показанням свідка та матеріалам справи. 
Єдине, що суд бере до уваги з показань ОСОБА_1 , - це те, що він, дійсно, - визнає, що відмовлявся проходити освідування на стан алкогольного сп`яніння, яке йому пропонували пройшти працівники поліції в установленому Законом порядку, - так як даний факт – є елементом складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП.
03.04.2026 року в слуханні провадження оголошено перерву до 09 год. 00 хв. 10.04.2026 року в зв`язку з витребування додаткових письмових доказів, (а.с., 76).
09.04.2026 року на адресу суду надійшла інформація від ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, (а.с., 78), в якій зазначено наступне:
- На Ваш запит від 06.04.2026 № 368/539/25/836/2026 повідомляємо, що ОСОБА_9 переведена до Головного управління Національної поліції в Київській області та у відділенні поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області не працює.
Також інформуємо, що за Вашим вих. № 368/1835/25/3630/2025 від 03.12.2025 року надходила копія адміністративної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130, ст. 124 КУпАП про позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.
Щодо інших років надходження постанов відносно ОСОБА_1 інформацію надати не представляється за можливим.
Також на адресу суду надійшла постанова Кагарлицького районного суду Київської області в справі № 368/1835/25, провадження № 3/368/618/25, (під головуванням судді Кириченка В.І.), (а.с., 85 – 86), згідно якої:
- дана постанова винесена у відношенні громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - за вчинення адміністративних правопорушень, які передбачені ст.ст. 124, 130 КупАП;
- ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами стороком на 1 (один) рік, та накладено штраф в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн.;
- ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП та накладено адміністративне стягнення у виді
Суд, оцінюючи вищевказаний доказ, - вважає його таким, який підтверджує той факт, що ОСОБА_1 – схильний до порушення ПДР, зокрема, - ним було вчинено адміністративне правопорушення, аналлогічне адміністративному правопорушенню, яке розглядається в даному адміністративному провадженні (так, у адміністративному провадженні № 368/1835/25, провадження № 3/368/618/25, яке перебувало у провадженні судді Кириченка В.І., - ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння).
В судовому засіданні, яке відбулося 10.04.2026 року, захисник ОСОБА_1 , - адвокат Клапчук Ф.П. просив суд, - закрити провадження у даній справі – за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Свою правову позицію захисник обгрунтовував обставинами справи та нормами права, які викладені в мотивувальній частині його письмового заперечення, та які наведено судом вище по тексту даному постанови – в повному обсязі.
Суд, вислухавши особу, у відношенні якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, вислухавши захисника, вислухавши свідків, дослідивши матеріали адміністративного провадження, - оцінивши вищевказані докази в їх сукупності, - з точки зору їх належності, допустимості, - приходить до висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та, відповідно, - притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення (в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП).
Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм права:
- Згідно протоколу серії ААД № 835317 від 12.04.2025 року, - ОСОБА_1 , 12.04.2025 року о 05 год. 21 хв. на а/д Кагарлик-Ржищів Обухівського району Київської області, керував транспортним засобом - Volkswagen Transporter, державний номерний знак НОМЕР_4 , з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР. 
Отже, - з матеріалів адміністративного провадження вбачається, що ОСОБА_1 , 12.04.2025 року о 05 год. 21 хв. на а/д Кагарлик-Ржищів Обухівського району Київської області, керував транспортним засобом - Volkswagen Transporter, державний номерний знак НОМЕР_4 , з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. 
Як встановлено судом в судовому засіданні з належних та допустимих доказів (зокрема, - аудіо – відеозапис події, показання свідка ОСОБА_2 ), - працівниками поліції було неодноразово запропоновано ОСОБА_1 пройти в установленому Законом порядку медичний огляд на стан сп`яніння (наркотичного чи алкогольного, чи іншого сп`яніння) проте, - від проходження медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 - безпідставно відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, та, відповідно, - суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення (суб`єкт, суб`єктивна сторона, об`єкт, об`єктивна сторона), яке передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Вищевказані обставини справи доводяться матеріалами справи, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 835317 від 12.04.2025 року;
- копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 835317 від 12.04.2025 року;
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;
- картою первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону;
- поясненнями ОСОБА_2 від 12.04.2026 року;
- рапортом від 12.04.2025 року;
- актом вилучення посвідчення водія від 12.04.2025 року;
- копією розписки ОСОБА_10 від 12.04.2025 року;
- копією посвідчення водія ОСОБА_1 ;
- фотосвітлинами;
- копією постанови серії ББА № 640770 від 12.04.2025 року;
- диском відеофіксації.
Окремо суд зазначає, що, як вбачається з запису події, - ОСОБА_1 на неодноразові законні вимоги працівників поліції – в категоричній формі відмовлявся від проходження на стан алкогольного сп`яніння.
Окрім того, - ОСОБА_1 мав поведінку, яка має прояв в неповазі до працівників поліції, його мова має ознаки нецензурної лайки.
Взагалі, на глибоке переконання суду, - з огляду на поведінку ОСОБА_1 , яка зафіксована на відеозаписі, - ОСОБА_1 – на момент фаіксації на нагрудну відеокамеру поліцейського – мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, а тому, на думку суду, - полціцейські правомірно вимагали в ОСОБА_1 пройти ним освідування на стан алкогольного сп`яніння.
Що ж до того, що, як стверджує сторона захисту, - ОСОБА_1 – не керував автомобілем, - то, на думку суду, - така позиція ОСОБА_1 , - повністю спростовується показаннями свідка ОСОБА_2 , свідчення якого – судом наведено вище.
Дійсно, на думку суду, - в рамках даного адміністративного провадження слід було б допитати в якості свідка ще одного працівника ДФТГ, а саме, - ОСОБА_5 , проте, - даний свідок на неодноразові виклики до суду, - не з`явився, тому – судом було вичерпано всі процесуальні можливості допиту даного свідка.
Також слід було б допитати і працівника поліції, яка складала адміністративний протокол, проте, - ОСОБА_9 , - не працює у ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, так як переведена на роботу до ГУ НА в Київській області, та на неодноразові виклики до суду, - не з`явилася, суд же, - вичерпав процесуальні способи та можливості для допиту вищевказаного працівника поліції.
Проте, не зважаючи на недопит довх свідків, - суд вважає, що доказів, які були досліджені в судовому засіданні, - достатньо для визнання винуватим ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, та притягнення його до адміністративної відповідальності.
Отже, відповідно до вимог ст. 130 ч.1 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Щодо призначення виду та міри покарання, то суд зазначає наступне:
- так, санкція ч. 1 ст. 130 Куп АП передбачає наступні адміністративні стягнення:
- штраф на водіїв - у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, -
- на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Суд вважає за необхідне застосувати в даному випадку до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, а саме:
- штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що становить станом на час винесення постанови 17000 грн.), - з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Судові витрати по справі.
Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.
Відповідно до Закону України «Про судовий збір» із правопорушника необхідно стягнути судовий збір в розмірі 665 гривень 60 копійок.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 283, 284 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суд, -
П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кагарлик, Обухівського району, Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України ID-картка № НОМЕР_1 видана 10.11.2021 року, РНОКПП:  НОМЕР_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ), визнати виннуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень (рахунок отримувача: UА488999980313030149000010001, отримувач: ГУК у Київській області/м.Київ/21081300, код ЄДРПОУ: 37955989, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів: 21081300 з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, ).
Стягнути з  ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 виданий 10.11.2021 року, РНОКПП:  НОМЕР_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь держави судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп. (рахунок отримувача: UА908999980313111256000026001, отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код ЄДРПОУ: 37993783, Банк отримувача: Казначейство України(ЕАП), назва коду класифікації доходів бюджету: 22030106).
Відповідно до ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
Відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Київського Апеляційного суду.
Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження». 
Повний текст постанови виготовлено 27.04.2026 року.

Суддя О.В. Закаблук