Номер провадження 2-о/754/160/26
Справа №754/964/26
РІШЕННЯ 
Іменем України

16 червня 2026 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
Головуючого - судді - Галась І.А.
при секретарі - Кирилова А.А.
за участі : заявника - ОСОБА_1 , представника заявника - ОСОБА_2 
розглянувши в судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської державної адміністрації, Сіверськдонецька міська військова адміністрація Сіверськдонецького району Луганської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, 
В С Т А Н О В И В:
До Деснянського районного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з заявою про встановлення факту. До участі в справі в якості заінтересованої особи було залучено - Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської державної адміністрації (м. Київ, вул.. Студенська, 5-7А), Сіверськдонецька міська військова адміністрація Сіверськдонецького району Луганської області. 
Вимоги заяви обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є власником житлової квартири за адресою: АДРЕСА_2 . загальною площею 84,9 кв. м., житловою площею 48,1 кв. м., що підтверджується договором купівлі-продажу від 17.04.1996 року.
Вказаний договір про купівлю-продаж було посвідчено приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Лопатенко В.В., зареєстровано в реєстрову книгу від 12.05.1996 року Сєвєродонецьким бюро технічної інвентаризації під номером 859, що підтверджується відбитком реєстраційного напису на оригіналі договору.
Відповідно до Пункту 1.4 Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995р. №56 (далі - Правила), які діяли на момент реєстрації прав власності (реєстраційний напис про реєстрацію права власності виконано 12.05.1996 р.): державну реєстрацію об`єктів нерухомого майна здійснюють державні підприємства - бюро технічної інвентаризації місцевих органів державної виконавчої влади на підставі відповідних правовстановлюючих документів (додаток №1), за рахунок коштів власників нерухомого майна.
Пунктом 1.5. Правил встановлено, що до об`єктів нерухомого майна, що підлягають державній реєстрації, відносяться в тому числі: г) квартири багатоквартирних будинків.
Разом з тим, п.п. 2.2. Правил, при реєстрації об`єкта нерухомого майна визначає, що на оригіналі правовстановлюючого документу робиться реєстраційний напис (додаток №5).
Таким чином, на момент вчинення правочину відносно нерухомого майна право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , було належним способом зареєстровано Заявником відповідно до законодавства України діючого на момент такої реєстрації.
Протягом усього часу володіння квартирою у Заявника не виникало сумнівів щодо дійсності реєстрації права власності, а також не було потреби у зверненні до державного реєстратора.
У зв`язку із повномасштабним вторгненням військами країни-агресора та через тимчасову окупацію міста Сіверськодонецьк, Сіверськодонецького району, Луганської області Заявник був вимушений евакуюватись із зазначеного населеного пункту та залишити належну йому житлову квартиру, яка була пошкоджена внаслідок обстрілів військовослужбовцями РФ.
22 травня 2023 року набрав чинності Закон України «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України» № 2923-ІХ від 23 лютого 2023 року, яким, зокрема, визначено правові та організаційні засади надання компенсації за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України, з дня набрання чинності Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX.
Механізм надання компенсації для відновлення окремих категорій об`єктів нерухомого майна, пошкоджених внаслідок бойових дій, з використанням електронної публічної послуги «єВідновлення» визначений «Порядком надання компенсації для відновлення окремих категорій об`єктів нерухомого майна, пошкоджених внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації, з використанням електронної публічної послуги «єВідновлення», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 квітня 2023 року № 381.
Так, пунктом 6 вищевказаного Порядку визначено, що компенсація надається виключно за умови, що відомості про право власності на пошкоджений об`єкт внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
У пункті 13 цього ж Порядку закріплено, що для отримання компенсації необхідно з урахуванням пункту 13-1 цього Порядку, серед іншого, переконатися, що пошкоджений об`єкт внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно або у разі відсутності такого запису провести його реєстрацію.
На момент коли у Заявника виникла необхідність реалізації та захисті свого права володіння й користування майном Відносини пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості, що передбачені законодавством почав функціонувати Закон України від 01.07.2004 №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон №1952-IV) тому виникла потреба в адаптації правовідносин до норм чинного законодавства.
З метою реалізації права власника щодо звернення за відшкодуванням шкоди завданої країною-агресором Заявник звернувся через Центр надання адміністративних послуг до державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) м. Київ, за внесенням відомостей про право власності на квартиру до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень у відповідності із вище вказаним Законом №1952-IV.
Проте рішенням державного реєстратора №81007885 від 24.11.2025р. було відмовлено в державній реєстрації прав на нерухоме майно через те, що архівні документи Комунального підприємства Сіверськодонецького БТІ на підконтрольну Україні територію вивезені не були, а територія Сіверськодонецької міської територіальної громади на сьогоднішній день є тимчасово окупованою, у зв`язку з чим, не має змоги отримати інформацію, щодо реєстрації об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
Пункт 5 Прикінцевих положень Закону№1952-IV констатує, що реєстрація об`єктів нерухомості проводилася комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації до створення єдиної системи органів реєстрації прав, до якої за ст.5 Закону входять місцевими органами державної реєстрації прав виключно за місцем знаходження нерухомого майна, а саме: в містах Києві та Севастополі, місті обласного підпорядкування, районі, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру.
Частина. 3 ст. 3 Закону№1952-IV вказує на те, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом (ч.4 ст.3 цього Закону).
Положення п.3 ч.3 ст.10 Закону №1952-IV передбачають, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії.
Отже, виходячи із наведених положень та беручи до уваги факт окупації і втрату доступу до архівів БТІ підтвердити факт державної реєстрації права власності в адміністративному порядку стало неможливо, хоча право було набуто та зареєстровано до 01.01.2013 року у спосіб, передбачений чинним на той час законодавством. Факт державної реєстрації права власності на квартиру підтверджується договором купівлі-продажу та технічною документацією, які свідчать про набуття права власності.
Водночас, відмова державного реєстратора позбавляє Заявника можливості реалізувати свої майнові права, зокрема на отримання передбаченої законом компенсації за пошкоджене майно внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України.
У зв`язку з викладеним, з метою усунення перешкод у реалізації свого права, Заявник вимушений звернутися до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту державної реєстрації права власності на квартиру Сєвєродонецьким бюро технічної інвентаризації.
На момент, набуття права власності Заявником житлової квартири за адресою: АДРЕСА_2 , діяли Правила державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995р. №56, а враховуючи той факт, що квартира була зареєстрована відповідно до вимог зазначених Правил, можна констатувати факт відповідної реєстрації.
Разом з тим, враховуючи, що державний реєстратор не може здійснити перевірку факту реєстрації квартири, як це вимагають положення Закону України від 01.07.2004 №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», тому виникла потреба встановити зазначений факт в судовому порядку.
Разом з тим, враховуючи, що розгляд первинного звернення до державного реєстратора щодо внесенням відомостей про право власності на квартиру до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, здійснювалось Департаментом з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) м. Київ, тому доцільно залучити його як заінтересовану особу.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 03 березня 2026 року відкрито провадження по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської державної адміністрації, Сіверськдонецька міська військова адміністрація Сіверськдонецького району Луганської області, про встановлення факту, що має юридичне значення.
У судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали в повному обсязі.
У судове засідання представники заінтересованих осіб не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд дослідивши матеріали справи, письмові докази, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 17.04.1996 року ОСОБА_1 є власником житлової квартири за адресою: АДРЕСА_2 . загальною площею 84,9 кв. м., житловою площею 48,1 кв. м. Зазначений договір посвідчено приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Лопатенко В.В. та зареєстровано в реєстрову книгу від 12.05.1996 року Сєвєродонецьким бюро технічної інвентаризації під номером 859.
Відповідно до технічного паспорту квартира АДРЕСА_3 , розташована на 7 поверсі 10-ти поверхового будинку та складається з 3-х кімнат житловою площею 48,1 кв.м, загальною площею 84,9 кв.м.
16 червня 2022 року ОСОБА_1 отримав довідку №3003-5001761914 про взяття на облік як внутрішньо переміщену особу з фактичним місцем проживання/перебування за адресою: АДРЕСА_4 .
У судовому засіданні 06.05.2026 судом було оглянуто наявні у заявника оригінали документів на належне їй нерухоме майно, зокрема технічний паспорт на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Копія цього документу, надана до заяви відповідає його оригіналу.
Рішенням державного реєстратора №81007885 від 24.11.2025р. відмовлено в державній реєстрації прав на нерухоме майно через те, що архівні документи Комунального підприємства Сіверськодонецького БТІ на підконтрольну Україні територію вивезені не були, а територія Сіверськодонецької міської територіальної громади на сьогоднішній день є тимчасово окупованою, у зв`язку з чим, не має змоги отримати інформацію щодо зареєстрованих до 01.01.2013 прав власності, що зберігаються в архівних справах, на сьогоднішній день не вбачається за можливе.
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та станом на дату розгляду справи триває.
Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Частиною сьомою статті 19 ЦПК України передбачено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав та інтересів заявника (постанова Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17).
Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом, тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Найбільш важливі з точки зору суспільного буття особи юридичні факти, які підлягають визнанню в судовому порядку, визначені у частині першій статті 315 ЦПК України.
Щодо інших юридичних фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, то їх може бути встановлено в судовому порядку, за умов, передбачених частиною другою статті 315 ЦПК України - якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:
- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету його встановлення;
- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право;
- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;
- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
З таких же критеріїв виходила Велика Палата Верховного Суду в постановах від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 та від 11 вересня 2024 року у справі № 201/5972/22.
Отже, при розгляді цивільних справ суди встановлюють факти, що мають юридичне значення, передбачені частиною першою статті 315 ЦПК України або інші факти, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, в порядку окремого провадження, якщо встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне (пункт 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 лютого 2026 року у справі № 308/17634/23).
Суди повинні мати на увазі, що факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності (пункт 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення").
Державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії (пункт 3 частини третьої статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження").
Водночас Суд бере до уваги, що Заявник не втратив правовстановлюючі документи та має їх оригінали, однак через наведені об`єктивні обставини позбавлений можливості підтвердити своє право власності у передбаченому законом порядку, що унеможливлює проведення реєстраційних дій. При цьому захист майнових інтересів Заявника шляхом пред`явлення позову про визнання права власності є неможливим, оскільки відсутня будь-яка інша особа, яка оспорює, не визнає або порушує їхнє право власності, тобто у цій справі відсутній спір про право. З огляду на те, що інший спосіб підтвердження належності майна Заявнику відсутній.
З огляду на встановлені обставини, Суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки у цій справі наявні всі умови, за яких справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, підлягають розгляду в судовому порядку, а саме:
(1) метою встановлення факту належності Заявнику квартири є необхідність внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Від встановлення цього факту безпосередньо залежить можливість Заявників повноцінно реалізовувати свої права власника (володіти, користуватися та розпоряджатися майном);
(2) захист майнових прав та інтересів Заявника шляхом пред`явлення позову про визнання права власності є неможливим і неналежним, оскільки відсутня будь-яка інша особа, яка оспорює, не визнає або порушує їхнє право власності на зазначену квартиру. У цій справі відсутній спір про право, а Заявники не втратили правовстановлюючі документи та мають їх оригінали на руках;
(3) Заявник об`єктивно позбавлений можливості отримати підтверджуючі довідки чи витяги з архіву БТІ, які вимагаються для проведення реєстрації;
(4) Заявник вичерпав всі можливі позасудові механізми, звертався до державного реєстратора, який відмовив у проведенні реєстраційних дій. Інший позасудовий спосіб підтвердження належності майна в умовах окупації території Сіверськдонецької міської територіальної громади відсутній.
Зважаючи на сукупність цих обставин, суд визнає, що єдиним ефективним способом захисту прав Заявника та підтвердження його права власності є встановлення відповідного факту в судовому порядку в порядку окремого провадження.
Керуючись статтями 13, 76-80, 293, 294, 315 ЦПК України, Суд-
У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської державної адміністрації, Сіверсьдонецька міська військова адміністрація Сіверсьдонецького району Луганської області, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.
Встановити юридичний факт, що належна  ОСОБА_1 на праві власності квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , згідно з договором купівлі-продажу квартири, посвідченого 17.04.1996 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Лопатенко В.В., була зареєстрована Сєвєродонецьким бюро технічної інвентаризації, про що зроблено запис у реєстрову книгу за реєстровим №859 від 12.05.1996 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня з дня складання повного судового рішення.

Суддя