ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
09 червня 2026 року
м. Київ
справа № 450/5320/24
провадження № 61-15901 св 25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Черняк Ю. В.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідачі:  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Блонського Михайла Андрійовича, на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 31 січня 2025 року у складі судді Мусієвського В. Є. та постанову Львівського апеляційного суду від 27 листопада 2025 року у складі колегії суддів: Мікуш Ю. Р., Савуляка Р. В., Шандри М. М.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовної заяви 
У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , 
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому просив суд: 1) зобов`язати відповідачів звільнити частину приміщення будинковолодіння АДРЕСА_1 , виділене йому на підставі рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 жовтня 2020 року у справі № 450/657/19; 2) зобов`язати відповідачів не чинити йому перешкоди у проведенні робіт у даному будинковолодінні, а саме: влаштуванні перегородки у приміщенні будинку 
під літ. «1-1»; влаштуванні перегородки у приміщенні погребу під літ. «А-1», влаштуванні огорожі по межі виділеної йому частини земельної ділянки вказаного будинковолодіння. 
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 жовтня 2020 року у справі № 450/657/19 здійснено поділ в натурі житлового будинку 
АДРЕСА_1 між ним та ОСОБА_4 згідно з варіантом № 1 розподілу житлового будинку та варіантом № 2 розподілу земельної ділянки, господарських будівель і споруд відповідно до експертизи від 06 травня 2019 року № 013/19.
Вказував, що відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи від 06 травня 2019 року № 1 у справі № 450/657/19 необхідно йому та ОСОБА_4 , як співвласникам провести будівельно-монтажні роботи в даному будинковолодінні, 
а саме: влаштувати перегородки в приміщенні будинку під літ. «1-1»; влаштувати перегородки в приміщенні погребу під літ. «А-1»; влаштувати огорожу по межі виділеної йому частини земельної ділянки вказаного будинковолодіння.
Також зазначав, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 січня 2024 року у справі № 450/2568/23 його позовні вимоги до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності та вселення задоволено. Усунуто йому перешкоди у здійсненні права власності. Вселено його до будинку АДРЕСА_1 . Зобов`язано ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 передати йому примірник всіх ключів від вхідних дверей вказаного будинку та воріт до земельної ділянки будинковолодіння. Стягнуто з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 у рівних частках на його користь завдану шкоду в результаті вчинення перешкод йому у користуванні частиною будинковолодіння в розмірі 61 500 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат із урахуванням додаткового рішення суду від 14 лютого 2024 року. 
Вказував, що в ході виконання рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 січня 2024 року відкрито виконавче провадження. 23 вересня 
2024 року ним направлено на адресу відповідачів заяви, згідно яких вказував на можливість добровільного виконання рішення суду шляхом передання примірників ключів, усунення перешкод у користуванні належним йому майном та звільнення належних йому приміщень, які були отримані відповідачами, однак відповіді не поступило, а рішення суду в добровільному порядку не виконано. При цьому зазначав, що в процесі здійснення виконавчого провадження йому передано ключі від вхідних дверей будинку та надано доступ до такого, однак фактично відповідачі займають всі приміщення, які виділені йому згідно рішення суду. Крім цього, відповідачі не дають можливості йому влаштувати перегородку між розділеними частинами будинку.
Таким чином позивач вважав, що відповідачі чинять йому перешкоди в облаштуванні перегородок з метою повного відокремлення його частини будинковолодіння відповідно до рішення суду.
Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд його позовні вимоги задовольнити.
Короткий зміст судових рішень суду першої та суду апеляційної інстанцій 
Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 31 січня 
2025 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду 
від 27 листопада 2025 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Судові рішення мотивовані тим, що неотримання позивачем відповіді на його лист 
від 23 вересня 2024 року не свідчить про вчинення перешкод позивачу зі сторони відповідачів. При цьому позивачем не надано доказів, що він купив будівельні матеріали, які необхідні для облаштування перегородок, огорожі, запросив майстрів для проведення будівельно-монтажних робіт, чи відповідачі вчинили перешкоди, не допускаючи до виконання будівельно-монтажних робіт, чи вчинили інші перешкоди і позивач не зміг приступити до роботи.
Крім того, суди вказали, що позивач, як власник частини спірного житлового будинку, міг самостійно провести будівельно-монтажні роботи та вимагати від відповідачів стягнення 1/2 їх вартості у випадку недосягнення згоди з приводу проведення будівельно-монтажних робіт спільними зусиллями, що повинно відповідати інтересам двом співвласникам спільної часткової власності.
Щодо надання відеозапису, який зафіксований актом державного виконавця, зазначене стосується виконання рішення суду щодо вселення позивача та передачі йому ключів, а інший відеозапис від 03 січня 2025 року не стосується предмету спору щодо облаштування перегородок та усунення перешкод.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У грудні 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Блонський М. А., звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 31 січня 2025 року та постанову Львівського апеляційного суду від 27 листопада 2025 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 19 грудня 2025 року касаційну скаргу представника  ОСОБА_1 - адвоката 
Блонського М. А., на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 31 січня 2025 року та постанову Львівського апеляційного суду від27 листопада 2025 року залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків. Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.
У наданий судом строк представник ОСОБА_1 - адвокат Блонський М. А.,
звернувся до Верховного Суду із заявою на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 19 грудня 2025 року й надав відповідні документи й докази.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 січня 2026 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі, витребувано цивільну справу № 450/5320/24 із Пустомитівського районного суду Львівської області та надано учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
У лютому 2026 року справа надійшла до Верховного Суду. 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга представника  ОСОБА_1 - адвоката Блонського М. А., мотивована тим, що судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.
Зазначає, що висновок суду є помилковим, створює позивачу штучні перешкоди, як власнику у володінні його майном. При цьому позивач, як власник майна, не повинен доводити користування своїм майном, чи доводити купівлю будівельних матеріалів для облаштування перегородок, а відповідачі не мають права вчиняти йому перешкоди.
Суд не дослідив долучені до справи відеозаписи подій, які підтверджували вчинення відповідачами перешкод. 
Справа розглянута судом, якому було заявлено відвід. Позивач не довіряв цьому складу суду, оскільки вони вже розглядали подібні справи позивача щодо 
ОСОБА_4 приймали рішення проти позивача і з цього приводу була подана заява про відвід.
Відзив на касаційну скаргу до суду не надходив.
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій 
статті 389 ЦПК України.
Підставами касаційного оскарження судових рішень заявник, у змісті касаційної скарги, зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права 
та порушення норм процесуального права, а саме: 1) відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
2) судами належним чином не досліджено зібрані у справі докази, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; 3) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими, якщо касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою (пункти 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скаргапредставника  ОСОБА_1 - адвоката Блонського М. А., задоволенню не підлягає.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення судів ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, 
а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
Судами встановлено, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 жовтня 2020 року, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року, у справі № 450/657/19 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Здійснено поділ в натурі житлового будинку 
 АДРЕСА_1 між 
ОСОБА_1 і ОСОБА_4 згідно варіанту № 1 розподілу житлового будинку та варіантом № 2 розподілу земельної ділянки, господарських будівель і споруд відповідно до висновку експерта № 013/19 від 06 травня 2019 року за результатами проведеної будівельно-технічної експертизи.
Виділено в натурі ОСОБА_1 частину житлового будинку 
АДРЕСА_1 із приміщеннями, які визначені у варіанті № 1 висновку експерта, а саме: (таблиця 
№ № 2, 6 додатну до висновку експерта № 013/19, а саме: частина холу- літ.1-1
(у тому числі частково під запланованою перегородкою) 9,2 кв. м; суміщений санвузол літ.1-2 площею 7,7 кв. м; коридор літ.1-3 площею 6,6 кв. м; житлова кімната літ.1-4 площею 11,1 кв. м; житлова кімната літ.1-5 площею 19,1 кв. м; кухня літ.1-6 площею 14,7 кв. м-всього по першому поверху 68,4 кв. м. Частина прибудови 
літ.А-1, яка рахується за даним будинковолодінням; частиа погребу літ. А-1 площею 17,28 кв. м, частина сходів літ.сх. площею 2,8 кв. м; літня кухня літ. «В»; сарай 
літ. «Г»; погріб літ «Д»; сарай літ.»З», гаражна частина сараю літ. «Ж»; вбиральня 
літ. «У»; 10,28 м погонних огорожі № 2; хвіртки № 4, які знаходяться біля сараю 
літ. «З» і літньої кухні літ. «В» загальною вартістю 660 955,70 грн.
Виділено в натурі ОСОБА_1 земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 254,4 кв. м із зазначеними у висновку експерта геометричними розмірами по параметру за ходом годинникової стрілки відповідно до таблиці № 6 додатку до висновку експертизи 
№ 013/19 у тому числі і земельну ділянку площею 5,27 кв. м біля частини житлового будинку на відстані 1 м від стін, для технічного обслуговування конструктивних елементів будинку із співвласником 1 (сервітут) із зазначенням геометричних розмірів по периметру відповідно до висновку експертизи № 013/19 згідно із додатком таблицею № 6.
Іншу частину будинку АДРЕСА_1 та земельну ділянку залишено у власності ОСОБА_4 .
У спільній власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 залишено земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 
площею 104,92 кв. м, що знаходиться під частиною досліджуваного експертом будинку з наступними геометричними розмірами по периметру за ходом годинникової стрілки: по будинку-5,3 м; 2,54 м; 5,02 м; 11,46 м; 6,92 м; 8,83 м; 0,85 м; 0,22 м; 2,45 м; 5,13 м відповідно до Таблиці 6 в додатках до Висновку експертизи 
№ 013/19.
Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 .
Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 січня 
2024 року, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного суду 
від 03 червня 2024 року, у справі № 450/2568/23 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності та вселення задоволено.
Вселено ОСОБА_1 у будинок АДРЕСА_1 .
Зобов`язано ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 передати ОСОБА_1 примірник всіх ключів від вхідних дверей будинку АДРЕСА_1 та воріт до земельної ділянки будинковолодіння 
АДРЕСА_1 .
Стягнуто з ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у рівних частках на користь 
ОСОБА_1 завдану шкоду в результаті вчинення перешкод йому у користуванні частиною будинковолодіння АДРЕСА_1 в розмірі 61 500 грн.
З актів головного державного виконавця Пустомитівського ВДВС у Львівському районі, Львівської області ЗМРУ МЮ у Львівській області Хурдепи С. Ю. 
від 31 жовтня 2024 року № 76201874 та від 31 жовтня 2024 року № 76201030 вбачається, що стягувачу ОСОБА_1 не чиняться перешкоди у користуванні майном, його вселено у будинок АДРЕСА_1 і передано йому примірник ключів від вхідних дверей, воріт до земельної ділянки. Виконавчий документ виконано в повному обсязі.
Представник ОСОБА_1 - адвокат Блонський М. А., у вимогах до позовної заяви та в судовому засіданні 25 серпня 2025 року пояснив, що він просить зобов`язати відповідачів не чинити перешкод ОСОБА_1 у проведенні робіт у даному будинковолодінні АДРЕСА_1 , а саме: влаштування перегородки у приміщенні під літ.»1-1» будинку, влаштування перегородки у приміщенні погребу під літ.»А-1», влаштування огорожі по межі виділеної ОСОБА_1 земельної ділянки частини будинковолодіння АДРЕСА_1 .
При цьому, представник позивача посилався на висновок експертизи від 06 травня 2019 року № 013/19, де при розподілі в натурі житлового будинку та земельної ділянки між співвласниками по варіанту № 1 за адресою: АДРЕСА_1 необхідно провести будівельно-монтажні роботи, які проводитимуться спільно обома співвласниками (а. с. 16), а саме:
- з наявного віконного отвору у приміщенні холу літ.»1-1» будинку влаштувати дверний проріз для входу 1-ому співвласнику;
- переробити частину сходів літ`сх.» для входу в будинок 1 і 2 співвласникам;
- влаштувати перегородку в приміщенні літ.»1-1» будинку з метою його розподілу на дві частини (див.таблицю № 2 у додатку до Висновку);
- влаштувати перегородку в приміщенні погребу літ. «А;-1» з метою його розподілу на 2 частини (див. таблицю № 2 у додатку до Висновку);
- з наявного віконного отвору в приміщенні погребу літ. «А»-1» влаштувати дверний проріз для входу в погріб 2-ому співвласнику;
- 1-ому співвласнику у приміщенні літ.1-12 облаштувати кухню;
- 2-ому співвласнику необхідно облаштувати вхід і заїзд через влаштовані хвіртку і ворота із західної сторони земельної ділянки.
Також в ході розподілу житлового будинку необхідно відокремити інженерні мережі-газопостачання, водопостачання, каналізації та електропостачання.
Із названих експертом будівельно-монтажних робіт, які необхідно провести спільно обома сторонами разом при визначеному судом розподілі по варіанту № 1, який судом зазначено у рішенні Пустомитівського районного суду від 01 жовтня 
2020 року ОСОБА_1 та його представник адвокат Блонський М. А. просить про три види робіт: 1) влаштування перегородки у приміщенні під літ.»1-1» будинку; 
2) влаштування перегородки у приміщенні погребу під літ. «А-1»;
3) влаштування огорожі по межі виділеної ОСОБА_1 земельної ділянки частини будинковолодіння АДРЕСА_1 .
Зазначав, що у проведенні зазначених робіт відповідачі чинять позивачу перешкоди.
У рішенні від 01 жовтня 2020 року у справі № 450/657/19 Пустомитівський районний суд при поділі в натурі житлового будинку АДРЕСА_1 по варіанту № 1 висновку експерта від 06 травня 
2019 року № 013/19 не прописав, які будівельно-монтажні роботи слід провести сторонам по справі для реального розподілу. У мотивувальній частині рішення про зазначене також відсутнє обґрунтування.
ОСОБА_1 та його представник адвокат Блонський М. А. не зверталися до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення в цій частині та із зазначених підстав рішення суду не оскаржували.
Однак, зважаючи на те, що сторони у справі є співвласниками житлового будинку, господарських будівель та земельної ділянки, наділені правом володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, висновок експерта для обох сторін має зобов`язальний характер, відтак жодна із сторін не повинна чинити перешкод одна другій у виконанні робіт, які визначені для повної ізоляції часток у житловому будинку.
Відповідно до статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства (частина друга статті 319 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Положеннями статті 386 ЦК України урегульовано, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.
Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушувати його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (стаття 391 ЦК України).
23 вересня 2024 року ОСОБА_1 надіслав відповідачам листа про те, що після спливу двох тижнів з дня отримання ними листа буде встановлено перегородку між приміщеннями. Просив добровільно підготуватися до виконання таких робіт і не чинити перешкод у їх проведенні. У випадку відсутності відповіді чи невиконання законних вимог власника, ОСОБА_1 буде подано позов до суду про усунення перешкод у користуванні майном.
Вказана заява отримана ОСОБА_2 та ОСОБА_3 10 жовтня 2024 року. Іншим співвласником ОСОБА_4 заява не отримана у зв`язку з перебуванням останньої за кордоном з 2022 року.
ОСОБА_1 вважав, що неотримання відповіді на заяву є перешкодою у встановленні перегородки та у виконанні рішення суду.
Відповідно до висновку експерта від 06 травня 2019 року № 013/19 виконання будівельно-монтажних робіт необхідно проводити обидвома співвласниками, тобто ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а. с.16).
Відповідно до частин першої, другої статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.
Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
Ураховуючи викладене, Верховний Суд погоджується з висновками судів про те, що неотримання ОСОБА_1 відповіді на його лист від 23 вересня 2024 року не свідчить про вчинення перешкод позивачу зі сторони відповідачів. Суди вірно зазначили, що позивачем не надано доказів, що він купив будівельні матеріали, які необхідні для облаштування перегородок, огорожі, запросив майстрів для проведення будівельно-монтажних робіт, чи відповідачі вчинили перешкоди, не допускаючи до виконання будівельно-монтажних робіт, чи вчинили інші перешкоди і позивач не зміг приступити до роботи.
Крім того, суди правильно вказали, що позивач, як власник частини спірного житлового будинку, міг самостійно провести будівельно-монтажні роботи та вимагати від відповідачів стягнення 1/2 їх вартості у випадку недосягнення згоди з приводу проведення будівельно-монтажних робіт спільними зусиллями, що повинно відповідати інтересам двом співвласникам спільної часткової власності.
Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини шостої статті 81 ЦПК України).
Доводи касаційної скарги про те, що суд не дослідив долучені до справи відеозаписи подій, які підтверджували вчинення перешкод відповідачами, є помилковими, суди надали цьому доказу належну правову оцінку (стаття 89 ЦПК України).
Посилання касаційної скарги на те, що справа розглянута судом, якому було заявлено відвід, а позивач не довіряв цьому складу суду, оскільки вони вже розглядали подібні справи позивача, є безпідставними, так як судом апеляційної інстанції було вирішено питання про відвід колегії судді з дотриманням визначеного процесуальним законом порядку. При цьому незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу судді (частина четверта статті 36 ЦПК України). Крім того, 
у заяві про відвід не наведено фактів прояву суддями поведінки, яка б свідчила про їх упередженість чи небезсторонність у цій справі.
Доводи касаційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у оскаржуваних судових рішеннях, вони зводяться до переоцінки доказів, незгоди заявника з висновками судів щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження судами, 
а переоцінювати докази Верховний Суд не може в силу закону (стаття 400 ЦПК України).
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення суду першої та суду апеляційної інстанцій - без змін.
Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, розподіл судових витрат за подання відповідної касаційної скарги Верховним Судом не здійснюється.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргупредставника ОСОБА_1 - адвоката Блонського Михайла Андрійовича, залишити без задоволення.
Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 31 січня 2025 року та постанову Львівського апеляційного суду від 27 листопада 2025 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, 
є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Г. В. Коломієць

Ю. В. Черняк