Справа № 457/322/26
провадження №3/457/132/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
15 червня 2026 року м. Трускавець
Суддя Трускавецького міського суду Львівської області Марчук В.І., розглянувши матеріали справи, які надійшли від ВП № 2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
в с т а н о в и л а:
12.02.2026 о 09 год 37 хв у м. Трускавець по вул. Мазепи, 25 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Dacia Logan, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість шкіри обличчя; від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи у медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. 
Правопорушник у судовому засіданні вину у вчиненому правопорушенні не визнав, просив закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності, пояснив, що він не відмовлявся проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. 
Заслухавши пояснення захисника правопорушника, дослідивши матеріали справи та клопотання про закриття провадження у справі, суддя приходить до наступного висновку.
Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши правопорушника та його представника, вважаю, що дана адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Водночас згідно з вимогами ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Так, положеннями статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
На підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, долучено наступні документи: 
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 589359;
- диск з відеозаписом;
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився;
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, згідно з яким від огляду ОСОБА_1 відмовився;
- рапорт поліцейського СРПП ВП № 2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівсьій області Дольського А. від 12.02.2026;
- постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №6652310.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.
Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Дослідивши адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 вважаю не доведеною його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з огляду на наступне.
Згідно п.2 розділу 1 Інструкції №1452/735 від 09 листопада 2015 року «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.
Згідно п. 3 розд. 1 Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Наявність вказаних ознак може бути виявлена поліцейським наприклад шляхом візуального спостереження за особою, в процесі спілкування з ним, перевіркою реакції, тощо, тобто шляхом вчинення будь-яких дій, що виключають формальний підхід до встановлення зазначених обставин, які б також виключали сумніви в наявності у особи ознак відповідного сп`яніння або які виключають надуманість підстав для проведення відповідного огляду.
Так, на відеозаписі зафіксовано, що поліцейський зазначає, наявність «якоїсь такої поведінки». При цьому працівники поліції і не вчинювали жодних дій, направлених на виявлення ознак сп`яніння у ОСОБА_1 . На думку суду, у останніх не було достатнього часу та підстав для набуття такого висновку. Зазначена поспішність свідчить про те, що дії поліцейських були спрямовані не на забезпечення безпеки дорожнього руху, а виключно на безпідставне пред`явлення водію факту керування за наявності ознак сп`яніння та висунення вимоги про необхідність проходження огляду за відсутності об`єктивних зафіксованих порушень. Поведінка ОСОБА_1 , його зовнішній вигляд, манера розмови надають суду достатньо підстав для обґрунтованого сумніву щодо наявності у останнього інкримінованих ознак алкогольного сп`яніння.
В свою чергу, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Пунктом 6 Порядку встановлено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Як встановлено в судовому засіданні, у порушення вищевказаних вимог закону працівники поліції після відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, не забезпечили проходження останнім огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку в закладі охорони здоров`я.
Більш того, як вбачається з дослідженого відеозапису нагрудних камер працівників поліції, водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я у КНП «Трускавецька міська лікарня», а ОСОБА_1 від проходження такого огляду не відмовлявся, хоча наполягав на тому, що у лікарню він поїде на таксі. 
Вищевказане свідчить про порушення порядку проведення огляду та про відсутність факту відмови від проходження огляду в закладі охорони здоров`я.
Також, в матеріалах справи міститься акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, однак з оглянутого відеозапису не вбачається, що відносно та у присутності ОСОБА_1 поліцейськими складався долучений до матеріалів протоколу Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а відтак останній (Акт) не є належним доказом відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. 
За таких обставин, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є неналежним доказом у даній справі.
Крім цього, всупереч вимогам пункту 4 розділу ІХ Інструкції-1, пункту 10 Розділу ІІ Інструкції-2, згідно з якими акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд, наявний у справі акт огляду стосовно ОСОБА_1 , як і направлення на проведення огляду в медичному закладі не вручалися ОСОБА_1 що підтверджується відсутністю даних про таке вручення (чи про відмову від їх отримання) в акті огляду та у направленні, а також враховуючи заперечення ОСОБА_1 про складання цих документів у його присутності, що також чітко вбачається з наявних у справі відеозаписів.
Вищевикладене свідчить про те, що поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Суд самостійно збирати докази не має права, позаяк обов`язок щодо збирання доказів, в силу положень ч.2 ст.251 КУАП покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Оскільки в порушення вимог ст. 251 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено належних доказів вчинення ОСОБА_1 дії, зазначеної у протоколі, зокрема відсутності факту відмови водія від проходження огляду в медичному закладі, а протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими доказами, не є вичерпним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена.
Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.
Згідно з п. 2ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.
З урахуванням наведеного суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приймаючи до уваги загальний правовий принцип, закріплений в ст.62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а також відсутність переконливих доказів вини, суддя дійшов висновку що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУАП.
Згідно із п.1 ч.1ст.247 КУАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 130, 221, 247, 284 КУпАП, суддя,- 
п о с т а н о в и л а:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.
Суддя:	  	В.  І.  Марчук