Справа № 675/149/26 
Провадження № 2-о/675/23/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"07" травня 2026 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючої судді Янішевської О. С., секретаря судового засідання Король К. О.,
з участю представника заявників адвоката Пасічник О. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяславі в режимі відеоконференції цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи Ленковецька сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, Ізяславський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту батьківства,

В С Т А Н О В И В:
09 лютого 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з заявою про встановлення факту батьківства, мотивуючи це тим, що з 1999 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 почали проживати однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу в АДРЕСА_1 , без реєстрації місця проживання. В сім`ї ОСОБА_3 та ОСОБА_4 народилося двоє дітей: син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оскільки шлюб батьків не був зареєстрований, при реєстрації народження дітей відомості про батька були внесені зі слів матері та вказане прізвище матері ОСОБА_5 . Фактично батьком дітей являється ОСОБА_3 , котрий виконував свої обов`язки батька, виховував та піклувався про них, забезпечував продуктами харчування, утримував житло, оплачував комунальні послуги за місцем проживання дітей у АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 та ОСОБА_2 навчалися у Вербівській ЗОШ І-ІІ ступенів Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, навчання дітей здійснювалось за умови постійного нагляду та участі ОСОБА_3 .
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер, його похованням займались дружина ОСОБА_4 та діти ОСОБА_1 . ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, від прийняття якої відмовилась матір померлого ОСОБА_6 . Заявники просять встановити факт батьківства ОСОБА_3 для отримання спадщини після смерті батька, оскільки у них відсутні документи на підтвердження родинних з`язків зі спадкодавцем та отримати такі документи іншим шляхом неможливо. 
Заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у судове засідання не з`явились.
Представник заявників адвокат Пасічник О. В. у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала.
Представник заінтересованої особи – Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області – у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. 
Представник заінтересованої особа – Ізяславського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України – в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. 
Вислухавши доводи представника заявників, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.
09 лютого 2026 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з заявою про встановлення факту батьківства.
Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 12 лютого 2026 року відкрите провадження за вказаною заявою, справа розглядається в порядку загального провадження. 
30 березня 2026 року закрите підготовче провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
За ч. 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до вимог ст. 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Згідно вимог ст. 130 Сімейного кодексу України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.
У постанові Верховного Суду від 10 грудня 2025 року справа № 524/8992/24 (провадження № 61-7706св25) зазначено, що за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина перша статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. У розділі VII Прикінцеві положення СК України законодавець не передбачив правил, аналогічних положенням абзацу 2 пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Якщо актовий запис про народження дитини вчинений до 01 січня 2004 року, то при його оспоренні застосовуються відповідні положення КпШС (див. постанову Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 листопада 2023 року у справі № 161/10712/21 (провадження № 61-1153свп23)).
Отже, до спірних правовідносин в частині встановлення факту батьківства щодо ОСОБА_1 в судовому порядку застосовується КпШС України, який був чинним на момент народження позивача.
Походження дитини від батьків, які перебувають між собою в шлюбі, засвідчується записом про шлюб батьків (стаття 52 КпШС України).
Батько і мати, які перебувають у шлюбі між собою, записуються батьками дитини в книзі записів народжень за заявою будь-кого з них (стаття 54 КпШС України).
Відповідно до частини другої статті 53 КпШС України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.
Відповідно до частин першої, другої статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду України від 25 лютого 2015 року в справі № 6-20цс15 зроблено висновок, що «оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у статті 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у статті 53 КпШС України, при вирішенні питання про те, якою нормою необхідно керуватися при розгляді справ цієї категорії, слід виходити з дати народження дитини. При розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини».
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 квітня 2021 року у справі № 205/2102/19-ц вказано, що «справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо».
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 вересня 2025 року у справі № 396/1251/21 зазначено, що «під час розгляду справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 01 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема спільне проживання й ведення спільного господарства батьком та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Згідно із статтею 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 СК України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження».
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 січня 2022 року у справі № 754/11664/15 зроблено висновок, що «в порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, але тільки якщо воно не пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право і якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Справи, у яких наявний спір про право, підлягають розгляду за правилами позовного провадження.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 листопада 2021 року у справі № 691/1237/20 наведено висновок, що «суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.
Факти, що мають юридичний характер – це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Аналіз положень статті 315 ЦПК України свідчить про те, що факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки». 
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2018 року у справі № 543/738/16-ц (провадження № 61-4163св18) зазначено, що «доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги».
Судом встановлено, що  ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Вербівці Шепетівського району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого додана до матеріалів справи. 
ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками дитини вказані ОСОБА_7 батько, ОСОБА_4 мати; відомості про батька записані зі слів матері, що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями свідоцтва про народження та Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00028282070 від 23 жовтня 2020 року. 
ОСОБА_2 народиласяІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками дитини вказані ОСОБА_7 батько, ОСОБА_4 мати; відомості про батька записані зі слів матері, що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями свідоцтва про народження та Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00028282342 від 23 жовтня 2020 року. 
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали разом як сім`я та вели спільне господарство в  АДРЕСА_1 , з 1999 року, що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями актів від 27 січня 2026 року та від 02 лютого 2026 року, показами свідків ОСОБА_6 , котра являється матір`ю померлого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , котра являється матір`ю заявників, та ОСОБА_8 , котра являється рідною сестрою ОСОБА_4 .
ОСОБА_3 визнавав себе батьком сина ОСОБА_1 та доньки ОСОБА_2 , виховував дітей, піклувався ними, доглядав та матеріально утримував дітей, що підтверджується доводами представника заявників, показами допитаних в ході судового розгляду свідків ОСОБА_6 , котра являється матір`ю померлого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , котра являється матір`ю заявників, та ОСОБА_8 , котра являється рідною сестрою ОСОБА_4 . Покази свідків підтверджуються фактом оплати комунальних послуг ОСОБА_3 за адресою  АДРЕСА_1 , відповідно до доданих до матеріалів справи копій квитанцій про оплату за електроенергію за різні роки. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 навчались у Вербовецькій загальноосвітній школі І-ІІ ступенів Шепетівської району Хмельницької області та отримали свідоцтва про базову загальну світу, що підтверджується доданими до матеріалі справи копіями інформації з додатку «Дія». Мати померлого ОСОБА_3 . ОСОБА_6 визнає  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 своїми онуками, відмовилась від прийняття спадщини після смерті сина. 
Іншим шляхом встановити факт батьківства не виявляється можливим, що підтверджується доводами представника заявників. Вказана обставина не була спростована в ході судового розгляду. 
Таким чином, суд вважає доведеним факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно дітей ОСОБА_1  та  ОСОБА_2 .
Після смерті  ОСОБА_3 відкрилась спадщина, що підтверджується наданою на запит суду копією спадкової справи № 172/2020 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 . Згідно матеріалів зазначеної справи мати померлого ОСОБА_6 29 вересня 2020 року звернулась до Шепетівської районної державної нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини; ОСОБА_1 та ОСОБА_2 09 жовтня 2020 року звернулись до Шепетівської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 
Відповідно до листа № 390/01-16 від 20 грудня 2023 року завідувач Другої Шепетівської державної нотаріальної контори повідомила ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про неможливість видати їм свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 через розбіжності в документах та неможливістю встановити родинні відносини з померлим.
Отже, факт, про встановлення якого просять заявники, мають для них юридичне значення, оскільки надає право на спадкування, що передбачено Цивільним кодексом України.
Відповідно до вимог ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
Зважаючи на доведеність факту батьківства ОСОБА_3 відносно дітей ОСОБА_1  та  ОСОБА_2 , суд знаходить за доцільне внести відомості про батька до актових записів про народження заявників.
Керуючись ст. ст. 52, 53, 54 КпШС України, ст. ст. 128, 130, 134, 135 Сімейного кодексу України, ст. ст. 2, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 92, 95, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 315, 319 ЦПК України, 
У Х В А Л И В :
Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків  НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 , виданий 16 листопада 2023 року органом 6820, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання  АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків  НОМЕР_3 , паспорт № НОМЕР_4 , виданий 06 січня 2025 року, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання  АДРЕСА_1 ), заінтересовані особи Ленковецька сільської ради Шепетівського району Хмельницької області (місце знаходження 30443 Хмельницька область, Шепетівський район, с. Ленківці, вул. Коськовецька, буд. 55, код ЄДРПОУ 21315096), Ізяславський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (місце знаходження 30300 Хмельницька область, Шепетівський район, м. Ізяслав, вул. Миколи Микитюка, буд. 16а, код ЄДРПОУ 21323687) про встановлення факту батьківства задовольнити. 
Встановити факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Вербівці Шепетівського району Хмельницької області, відносно дітей ОСОБА_1 , народженого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Шевченка Ізяславського району Хмельницької області, та  ОСОБА_2 , народженої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Шевченка Ізяславського району Хмельницької області.
Внести зміни до актового запису № 1 від 03 березня 2001 року про народження ОСОБА_1 , складеного Виконавчим комітетом Ліщанської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, зазначивши у відомостях про батька дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянина України.
Внести зміни до актового запису № 4 від 24 жовтня 2005 року про народження ОСОБА_2 , складеного Виконавчим комітетом Ліщанської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, зазначивши у відомостях про батька дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянина України. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на його апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складене 18 травня 2026 року.
Суддя О. С. Янішевська