Справа № 490/3430/25
н\п 2-о/490/24/2026

Центральний районний суд м. Миколаєва

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2026 року    м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі: 
головуючого судді Шолох Л.М.,
присяжних Хруль С.П., Фединої Д.М.,
при секретарі Шведюк Д.О.,
за участі заявника ОСОБА_1 ,
представника заявника – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи – відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Міністерство оборони України, Військову частину НОМЕР_1 , про визнання особи померлою, -
В С Т А Н О В И В:
До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи – відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Міністерство оборони України, в якій заявник, з урахуванням заяви про уточнення вимог від 20.04.2026 року, просить суд ухвалити рішення, яким:
- оголосити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце народження с. Мішково-Погорілове, Жовтневого (нині Миколаївського) району Миколаївської області, РНОКПП НОМЕР_2 , старшого солдата, навідника 3 аеромобільного відділення 1 аеромобільного взводу 11 аеромобільної роти НОМЕР_3 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 померлим, а саме загиблим під час виконання обов`язків військової служби у період дії воєнного стану, за обставин безпосередньої участі особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, при захисті Батьківщини в ході ведення бойових дій в районі населеного пункту Соледар Бахмутського району Донецької області;
- датою смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати день набрання рішенням суду законної сили; 
- місцем смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - населений пункт Соледар Бахмутського району Донецької області.
В обґрунтування вимог заяви представником зазначено, що чоловік заявниці ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.09.2022 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді стрільця помічника.
Сповіщенням № 96 від 26.01.2023 року ОСОБА_1 сповіщено про те, що її чоловік ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зник безвісті 11.01.2023 року в ході ведення бойових дій поблизу н.п. Соледар, Бахмутського району, Донецької області.
Відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , є зниклою особою на території бойових дій (під час воєнних дій), відомості про кримінальне провадження 12023152230000050 від 01.02.2023 року, дата набуття статусу особи, зниклої безвісті за особливих обставин 07.11.2023 року.
Оголошення ОСОБА_5 померлим є необхідним для реалізації особистих майнових та немайнових прав заявника та членів сім`ї загиблого військовослужбовця.
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 12.05.2025 року відкрито провадження за вказаною заявою. Одночасно з цим витребувано у ВП №4 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області інформацію - чи закінчено досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023152230000050 від 01.02.2023 року. 
На виконання цієї ухвали з ВП №4 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області надійшла відповідь, в якій зазначено, що підслідність кримінального провадження №12023152230000050 від 01.02.2023 року визначено за Бахмутським районним відділом поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області та на теперішній час знаходиться у провадженні слідчих даного підрозділу поліції.
Ухвалою суду від 23.07.2025 року витребувано з Бахмутського районного ВП ГУНП в Донецькій області інформацію про стан розгляду досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023152230000050 від 01.02.2023 року.
Вимоги цієї ухвали Бахмутським районним ВП ГУНП в Донецькій області виконано.
Від Міністерства оборони України до суду надійшли додаткові пояснення, у яких представник заінтересованої особи просив суд відмовити у задоволенні заяви з огляду на її необґрунтованість та безпідставність.
У судове засідання з`явились заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 , які просила вимоги заяви задовольнити в повному обсязі.
Інші сторони у судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин. Від заінтересованих осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_3 до суду надійшли заяви, у яких останні просять провести розгляд справи за їх відсутності, зазначаючи при цьому, що вимоги заяви підтримують, просять її задовольнити.
Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з таких підстав.
З 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України №2102 від 24.02.2022 , введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин, який триває і по цей час.
Згідно статті 17 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06.12.1991 року з відповідними змінами та доповненнями, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_4 , ОСОБА_5 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками зазначено: батько – ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_4 (заінтересовані особи у справі).
12.03.2019 року між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_5 , наявне в матеріалах справи. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 змінила дошлюбне прізвище на « ОСОБА_1 ». Отже заявниця є дружиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , особи, яку просять оголосити померлим.
Від цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась дитина – ОСОБА_7 , батьками якої в свідоцтві про народження серії НОМЕР_6 , зазначені: батько – ОСОБА_5 , мати – ОСОБА_1 .
Відповідно до витягу з журналу бойових дій військової частини НОМЕР_7 №р/з 7/4т від 01.01.2023 року – 11.01.2023 року відповідно бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_7 №6т від 07.01.2023 року особовий склад військової частини НОМЕР_1 виконував завдання в районі Соледар. Під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Соледар Бахмутського району Донецької області 11.01.2023 року, близько 06:00 в результаті артилерійського обстрілу противником та штурму позиції 4 аеромобільного батальйону, було втрачено зв`язок з військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_5 , НОМЕР_8 аеромобільного відділення 3 аеромобільного взводу 11 аеромобільної роти 4 аеромобільного батальйону.
Відповідно до витягу із наказу №11 від 11.01.2023 року командира військової частини НОМЕР_7 – військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата ОСОБА_5 , навідника 3 аеромобільного відділення 1 аеромобільного взводу 11 аеромобільної роти НОМЕР_3 аеромобільного батальйону, слід вважати таким, що 11.01.2023 року під час виконання бойового завдання зник безвісті в районі населеного пункту Соледар Бахмутського району Донецької області.
У наказі від 16.02.2023 року №573 командиром військової частини НОМЕР_1 наказано: - надіслати сповіщення про зникнення безвісти старшого солдата ОСОБА_5 ; включити старшого солдата ОСОБА_5 до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин.
Отже, військовою частиною ОСОБА_5 визнаний таким, що зник безвісти за особливих обставин під час виконання бойового завдання.
У витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №20240228-1350 від 28.02.2024 року – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано, як зниклого на території бойових дій (під час воєнних дій), кримінальне провадження №12023152230000050 від 01.02.2023 року Бахмутський районний відділ поліції ГУНП в Донецькій обл.
26.01.2023 року сповіщенням №96 ІНФОРМАЦІЯ_5 сповіщено ОСОБА_1 про те, що її чоловік - навідник 3 аеромобільного відділення 1 аеромобільного взводу 11 аеромобільної роти 4 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , старший солдат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призваний на військову службу за мобілізацією 27.08.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_6 , який зник безвісті 11.01.2023 року в ході ведення бойових дій поблизу н.п. Соледар, Бахмутського району, Донецької області.
У довідці від 27.03.2024 року №2076 командиром військової частини НОМЕР_1 зазначено, що старший солдат ОСОБА_5 , колишнього навідника аеромобільного відділення аеромобільного взводу аеромобільної роти аеромобільного батальйону, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , дійсно в період з 07.01.2023 року по ІНФОРМАЦІЯ_7 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в районі н.п. Соледар Бахмутського району Донецької області.
До матеріалів заяви також додано рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області №477/1917/24, провадження №2-о/477/99/24, від 13.12.2024 року, яким визнано безвісно відсутнім за особливих обставин з 11.01.2023 року старшого солдата військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Як вбачається з матеріалів справи Бахмутським районним ВП ГУНП в Донецькій області проводиться розслідування кримінального провадження №12023152230000050 від 01.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за фактом зникнення безвісти військовослужбовця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості заяви суд зазначає таке.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.
Частинами 2 та 3 ст. 46 ЦК України визначено, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.
Відповідно до ч. 1 ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.
За нормами ч. 1 ст. 48 ЦК України визначено, що якщо особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.
Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.
Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України (ч.4 ст.46 ЦК України).
Відповідно до ч.1 та п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору.
Відповідно до п. 3 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Відповідно до змісту статті 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою: обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Тому оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті.
Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.
Так, за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України).
Таких висновків дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 28.02.2024 р. №506/358/22.
За нормами п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику у справах про становлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.
Відповідно до статті 1 та частин 1, 3 ст. 4 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» особа, зникла безвісти за особливих обставин, - особа, зникла безвісти у зв`язку із збройним конфліктом, воєнними діями, тимчасовою окупацією частини території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру.
Особа набуває статусу такої, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту внесення про неї відомостей, що містяться у заяві про факт зникнення, до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, у порядку, передбаченому цим Законом, та вважається такою, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи.
Надання особі статусу зниклої безвісти за особливих обставин відповідно до цього Закону не позбавляє її родичів або інших осіб права звернення до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством.
В своїй заяві заявниця зазначає, що оголошення ОСОБА_5 померлим потрібне їй для реалізації особистих майнових та немайнових прав заявника та членів сім`ї загиблого військовослужбовця.
У постанові від 11.12.2024 у справі №755/11021/22 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що визначення шести місяців як мінімально потрібного строку відображає необхідність обґрунтованого періоду для пошуку зниклої особи, враховуючи особливі обставини зникнення, зокрема під час активних бойових дій. Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою (п.71 постанови).
Шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість (п.81).
Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.03.2025 за № 380/43786. У цьому Наказі № 376 зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території.
З матеріалів справи слідує, що ймовірна загибель ОСОБА_5 відбулася під час виконання ним бойового завдання у районі населеного пункту Соледар Бахмутського району Донецької області. Ця територія відноситься до Соледарської міської територіальної громади, на якій відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376, з 24.02.2022 року велись активні бойові дії, дата завершення бойових дій 06.08.2024 року.
Також з матеріалів справи слідує, що в районі населеного пункту Соледар Бахмутського району Донецької області противник наносив артилерійській обстріл позиції НОМЕР_3 аеромобільного батальйону, в наслідок чого було втрачено зв`язок з військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 старшим солдатом ОСОБА_5 та він вважається таким, що зник безвісти (витяг з журналу бойових дій військової частини НОМЕР_7 №р/з 7/4т від 01.01.2023 року, витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_7 №11 від 11.01.2023 року).
Вказані обставини об`єктивно свідчать про наявність події, яка за своїм характером безпосередньо загрожувала життю та здоров`ю особи і з високим ступенем імовірності могла спричинити її загибель.
Під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах Російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди (п.94).
Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою (п.97)
Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом (98).
З урахуванням конкретних обставин справи суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, у разі якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій (п.99).
У такому випадку у разі подій (наприклад, авіаударів, ракетних обстрілів, терактів, підривів на мінах, загибелі під час евакуації чи гуманітарної місії) на територіях, які формально не є зоною активних бойових дій, але мають прямий зв`язок з воєнними діями, збройним конфліктом, суд має право розпочати відлік шестимісячного строку з моменту такої події. Якщо докази, як-от: відеоматеріали, документи або показання свідків тощо, дозволяють з високим ступенем вірогідності припустити ймовірну загибель особи, зволікання у визнанні фізичної особи померлою стає невиправданим і не відповідає принципу правової визначеності (п.100).
Наказ Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 року №376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» містяться відомості лише щодо відповідних території України, на яких ведуться (велися) бойові дії.
Так, відповідно до відомостей, які містить у вказаному Переліку (підпункт 2.2 Донецька область, НОМЕР_9 ) населений пункт Соледар Бахмутського району Донецької області віднесено до територій, активних бойових дій в період з 24.02.2022 (дата початку бойових дій) до 06.08.2024 (дата закінчення бойових дій).
Таким чином, датою закінчення активних бойових дій в районі населеного пункту Соледар Бахмутського району Донецької області слід вважати 06.08.2024, тому з цієї дати має обраховуватися шестимісячний строк, який наданий час сплинув.
Заявниця звернулася до суду із заявою у травні 2025 року, тож на момент звернення заявниці до суду з такою заявою сплинув шестимісячний строк, зазначений у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, а тому з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених в постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22, суд вважає, що подана заява про оголошення особи померлою підлягає до задоволення та ОСОБА_5 , слід оголосити померлим.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Обставини, викладені в матеріалах справи, свідчать що ОСОБА_5 з 11.01.2023 року вважається безвісти зниклим за особливих обставин, будь-які відомості про його місцезнаходження відсутні, розшукові заходи, які проводяться результатів не мають, відсутні відомості про ідентифікацію тіла; сам по собі факт обліку особи як безвісти зниклої не виключає можливості її оголошення померлою в судовому порядку; з урахуванням наведеного, сукупність встановлених обставин (перебування в зоні ураження артилерійського обстрілу) є достатньою для формування обґрунтованого припущення про загибель ОСОБА_5 , а наявні у справі докази для оголошення його померлим.
Одночасно суд роз`яснює, що відповідно до ч.1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.
За змістом ч. 2 ст. 308 ЦПК України після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою суд надсилає рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, - відповідного органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. За наявності в населеному пункті кількох нотаріусів, а також у випадках, коли місце відкриття спадщини невідоме, рішення надсилається до державного нотаріального архіву з метою передачі його за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів з охорони спадкового майна.
Відповідно до ч. 2 ст.47 Цивільного кодексу України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.
Водночас, Великою Палатою Верховного Суду звернуто увагу, що стаття 48 ЦК України регулює правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою. Ця стаття передбачає механізм скасування судом рішення про оголошення фізичної особи померлою у разі, якщо вона з`являється або стає відомою інформація про її місцезнаходження. Завдяки цьому механізму законодавець також прагне забезпечити справедливість, враховуючи потребу в захисті прав людини та її законних інтересів. Стаття 48 ЦК України формує справедливий та розумний баланс між інтересами держави, суспільства та окремих осіб, у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, що є ключовим для функціонування правової системи.
За такого, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що відповідно до ст. 48 ЦК України, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.
З урахуванням наведеного, у суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених у заяві заявником, вони об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.
Згідно з ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.
За такого, заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. 
Судові витрати у справі відсутні.
Керуючись статями 263-265, 268, 273, 305-309 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи – відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Міністерство оборони України, Військову частину НОМЕР_1 , про визнання особи померлою – задовольнити.
Оголосити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце народження с. Мішково-Погорілове, Жовтневого (нині Миколаївського) району Миколаївської області, РНОКПП НОМЕР_2 , старшого солдата, навідника 3 аеромобільного відділення 1 аеромобільного взводу 11 аеромобільної роти НОМЕР_3 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 померлим, а саме загиблим під час виконання обов`язків військової служби у період дії воєнного стану, за обставин безпосередньої участі особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, при захисті Батьківщини в ході ведення бойових дій в районі населеного пункту Соледар Бахмутського району Донецької області.
Датою смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати день набрання рішенням суду законної сили. 
Місцем смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - населений пункт Соледар Бахмутського району Донецької області.
Роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту складення повного тексту рішення.

Суддя       Л.М. Шолох

Присяжні     С.П. Хруль

Д.М. Федина