Єдиний унікальний номер №333/12138/25
Номер провадження №2/333/1700/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України
23 червня 2026 року   м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Піха Ю.Р., за участю секретарки судового засідання Пузанової А.В., розглянувши в судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Косякової Зої Миколаївни до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, визнання права на спадщину, -
встановив:
Представник позивача Косякова З.М. звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, визнання права на спадщину.
В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача – ОСОБА_4 . За життя подружжям ОСОБА_5 було придбано у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена квартира розташована в будинку колишнього ЖБК, право власності на квартиру в цілому було оформлене за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради 05 березня 2007 р. та зареєстровано ОП ЗМБТІ в реєстрі прав власності на нерухоме майно 14.03.2007 р. Після смерті ОСОБА_4 позивач звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право власності на 1\2 частку зазначеної квартири тому з подружжя, хто пережив чоловіка, та заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка. 28 листопада 2025 р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нарохою О.В. позивачу видано свідоцтво про право власності на 1\2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_2 (стара назва АДРЕСА_1 . Стосовно іншої 1\2 частки зазначеної квартири нотаріусом 19 серпня 2022 р. за заявою ОСОБА_1 було заведено спадкову справу № 79\2022.
Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Нарохи О.В. від 28 листопада 2025 р. № 486\02-31 позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем були зареєстровані: позивач ОСОБА_1 та їх діти: ОСОБА_2 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з яких: ОСОБА_1 прийняла спадщину за законом шляхом звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини; ОСОБА_6 відмовився від прийняття спадщини, а відповідачі ОСОБА_4 і ОСОБА_7 за законом вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки були зареєстровані разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Сини позивача і спадкодавця ОСОБА_2 і ОСОБА_3 є нерезидентами, тривалий час (з 2006 року) обидва мешкають за межами України, мають громадянство РФ, зареєстровані за місцем проживання в РФ. Обидва відповідачі одружені, мають дружин і дітей. Після початку військового вторгнення РФ в 2014 р. відповідачі в Україну не приїздили, на похованні батька були відсутні. Таким чином, станом на час відкриття спадщини ОСОБА_4 і ОСОБА_7 не проживали разом із спадкодавцем, заяви про прийняття спадщини нотаріусу не подавали, тому спадщину відповідно до вимог ЦК України не прийняли. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні спадкодавець, ні в подальшому позивач відповідачам не перешкоджали.
Наявність реєстрації відповідачів за адресою: АДРЕСА_1 стала підставою для відмови позивачу по справі нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого чоловіка, а оскільки в позасудовому порядку вирішити цей спір неможливо, позивач змушена звернутись до суду з цим позовом. Просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житлом в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за позивачем право власності на 1\2 частину зазначеної квартири в порядку спадкування за законом після померлого чоловіка ОСОБА_4 .
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.12.2025 відкрито провадження по справі, вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09.03.2026 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті.
В судове засідання 23.06.2026 року позивач та її представник не з`явилися, надали суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі, з підстав зазначених у позові, судове засідання проводити без їх участі.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені своєчасно та належним чином шляхом оголошення на сайті судової влади. 
Відповідно до вимог ч. 1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з вищевикладеним, на підставі ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, повно та всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно вимог ст. ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Судом встановлено наступне.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача – ОСОБА_4 . За життя подружжям ОСОБА_5 було придбано у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (стара назва АДРЕСА_1 . Зазначена квартира розташована в будинку колишнього ЖБК, право власності на квартиру в цілому було оформлене за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради 05 березня 2007 р. та зареєстровано ОП ЗМБТІ в реєстрі прав власності на нерухоме майно 14.03.2007 р. 
Після смерті ОСОБА_4 позивач звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право власності на 1\2 частку зазначеної квартири тому з подружжя, хто пережив чоловіка, та заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка. 28 листопада 2025 р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нарохою О.В. позивачу видано свідоцтво про право власності на 1\2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_2 (стара назва АДРЕСА_1 .
Стосовно іншої 1\2 частки зазначеної квартири нотаріусом 19 серпня 2022 р. за заявою ОСОБА_1 було заведено спадкову справу № 79\2022.
Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Нарохи О.В. від 28 листопада 2025 р. № 486\02-31 позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем були зареєстровані: позивач ОСОБА_1 та їх діти: ОСОБА_2 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з яких: ОСОБА_1 прийняла спадщину за законом шляхом звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини; ОСОБА_6 відмовився від прийняття спадщини, а відповідачі ОСОБА_4 і ОСОБА_7 за законом вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки були зареєстровані разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини.
Сини позивача і спадкодавця ОСОБА_2 і ОСОБА_3 є нерезидентами, тривалий час (з 2006 року) обидва мешкають за межами України, мають громадянство РФ, зареєстровані за місцем проживання в РФ. Обидва відповідачі одружені, мать дружин і дітей. Після початку військового вторгнення РФ в 2014 р. відповідачі в Україну не приїздили, на похованні батька були відсутні.
Таким чином, станом на час відкриття спадщини ОСОБА_4 і ОСОБА_7 не проживали разом із спадкодавцем, заяви про прийняття спадщини нотаріусу не подавали, тому спадщину відповідно до вимог ЦК України не прийняли.
Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні спадкодавець, ні позивач відповідачам не перешкоджали.
Згідно ч. 2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. 
Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. 
Факт не проживання відповідачів за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується актом про не проживання від 15 грудня 2025 р., складеного головою правління ОСББ «Весна-65» Олешко Н.М. в присутності сусідів по будинку ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також членів правління ОСББ «Весна-25» ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 (а.с. 18).  
Оскільки наявність реєстрації відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 є перешкодою для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого чоловіка, відповідачів необхідно визнати такими, що втратили право користування зазначеним житловим приміщенням. 
Відповідно до чт. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкодавця ОСОБА_4 підтверджується свідоцтвом про його смерть, яке видано Олександрівським відділом ДРАЦС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 11 березня 2022 р., актовий запис № 280.
Факт належності спадкодавцю нерухомого майна підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, яке видане ОСОБА_4 . Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради 05 березня 2007 р. на підставі розпорядження голови Комунарської районної адміністрації від 20.01.2007 р. № 148р та зареєстровано ОП ЗМБТІ в реєстрі прав власності на нерухоме майно. 14.03.2007 р. 
Факт родинних відносин позивача із спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_13 , який зареєстровано 15 травня 1976 року Палацом одружень м. Запоріжжя, актовий запис № 940. Після реєстрації шлюбу присвоєно прізвища: чоловіку - ОСОБА_5 , дружині – ОСОБА_5 . 
З матеріалів спадкової справи № 79\2022 вбачається, що 19 серпня 2022 р. позивач ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на 1\2 частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 прийняла спадщину за законом шляхом звернення з відповідною заявою до нотаріуса, ОСОБА_2 (син позивача) відмовився від прийняття спадщини за законом, інші спадкоємці – відповідачі по справі з заявами про прийняття спадщини не зверталися.
Оскільки згідно довідки Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 26.08.2022 р. № 04-07\3\7255 разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини були зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Нароха О.В. від 28.11.2025 р. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_4 та роз`яснено право звернення до суду для встановлення певних юридичних фактів та визнання права власності на спадкове майно. 
Відповідно ч. 1 ст. 1268 спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.
Виходячи з викладеного вище, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності, суд вважає за доцільне позов задовольнити, оскільки позивачем доведено її право на отримання спадщини після померлого чоловіка, проте оскільки нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивач не може отримати і оформити право власності на нерухоме майно, що порушує її право на спадщину за законом. 
Керуючись статтями 12, 13, 76-82, 89, 141, 223, 263-265, 280-282 ЦПК України , суд, -
В И Р I Ш И В :
Позов представника ОСОБА_1 адвоката Косякової Зої Миколаївни до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, визнання права на спадщину задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_3 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1\2 частку квартири АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя:          Ю.Р. Піх