Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.05.2026  	Справа №607/18747/25 Провадження №2/607/1306/2026	

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області
в складі:
головуючого Ромазана В.В.
за участю секретаря Бойко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, стягнення невиплаченої пенсії спадкодавця, -
В С Т А Н О В И В : 
І. Описова частина
1.Стислий зміст позовної заяви.
Позивач ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 , Позивач) звернулася в суд з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (надалі - ГУ ПФУ в Тернопільській області, Відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 (надалі - ОСОБА_2 ) про визнання права власності на спадкове майно, стягнення невиплаченої пенсії спадкодавця, в якому просить: визнати за нею право власності на спадкове майно за законом, а саме грошові виплати на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду №500/4120/22 від 19 грудня 2022 року булі було нараховано та належали ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не була отримана ним за життя; стягнути з ГУ ПФУ в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 в порядку спадкування, належну померлому ОСОБА_3 суму нарахованої, але не виплаченої пенсії. 
В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що вона є дружиною ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_3 перебував на обліку у ГУ ПФУ в Тернопільській області та отримував пенсію за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». 19 грудня 2022 року Тернопільським окружним адміністративним судом ухвалено рішення у справі №500/4120/22 визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Тернопільській області щодо перерахунку ОСОБА_3 пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 та зобов`язано ГУ ПФУ в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 з 01 квітня 2019 року на підставі довідки №11/1/9650 про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року, з урахуванням раніше виплачених сум. Позивач вказує, що вищезазначене рішення суду не виконане в повному обсязі, оскільки ГУ ПФУ в Тернопільській області не було здійснено пенсійних виплат ОСОБА_3 . Позивач ОСОБА_1 у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу - Олійник Н.Б., спадкоємцем за законом, що прийняв спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 є його дружина - ОСОБА_1 .. ГУ ПФУ в Тернопільській області листом від 24.07.2025 повідомив, що в результаті проведеного перерахунку ОСОБА_3 нарахована сума доплати з 01.04.2019 по 31.01.2023 становить 212 748,71 грн. 04.08.2025 представник позивача звернувся до відповідача із заявою, в якій просив виплатити позивачу, як єдиному спадкоємцю, суму зазначених нарахованих, але невиплачених пенсійних виплат, проте, відповідач листом від 18.08.2025 відмовив у здійсненні такої виплати, вказавши, що у головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області відсутні підстави для виплати спадкоємцю коштів, нарахованих на виконання зазначеного рішення суду

2.Стислий зміст відзиву на позов.
Представник відповідача Головного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подав відзив на позов, в якому вважає позовні вимоги безпідставними та у їх задоволенні просить відмовити. Так, зазначив, що ОСОБА_1 виплачується пенсія в разі втрати годувальника згідно із Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». На виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2022 року, яке набрало законної сили 19 січня 2023 року, ОСОБА_3 нараховано доплату в сумі 212 748,71 грн за період 01 квітня 2019 року по 31 січня 2023 року. Для оформлення заяви про виплату заборгованості за рішенням суду, у зв`язку із смертю пенсіонера, члени його сім`ї можуть звернутись із оригіналами документів до відділу обслуговування громадян ГУ ПФУ в Тернопільській області, не пізніше шести місяців з дня смерті пенсіонера. Станом на 18 серпня 2025 року заяв щодо виплати заборгованості від ОСОБА_1 не зареєстровано. Відтак, вважає, що підстави для виплати нарахованої ОСОБА_3 доплати пенсії у ОСОБА_1 відсутні. Вище перелічена сума заборгованості за рішенням суду обліковується в автоматизованій базі даних обробки пенсійної документації (електронних пенсійних справах).
Сторона позивача своїм правом, передбаченим ст.179 ЦПК України, на надання відповіді на відзив не скористалась.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 письмових пояснень щодо позову не подавав.

3.Процесуальні дії та хронологія руху справи в суді
Ухвалою судді від 03 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі № 607/18747/25 та призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 січня 2026 року залучено до участі в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання права власності на спадкове майно в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача спадкоємця першої черги ОСОБА_2 .
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 березня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Скржешевський М.С. не з`явилися, однак адвокат подав заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позов просив задовольнити в повному обсязі.
У судове засідання представник відповідача, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася без повідомлення про причини неявки.
У судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 не з`явився. Представник останнього ОСОБА_1 подала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без його участі, а також вказала, що ОСОБА_2 не претендує на спадкове майно, а саме на недоотриману пенсію ОСОБА_3 в сумі 212 748,71 грн. Щодо задоволення позову не заперечує.
За вказаних обставин, з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІ.Мотивувальна частина.
1.Фактичні обставини встановлені судом 
23 грудня 1978 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 ), зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 23 грудня 1978 року та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00042605910 від 06 грудня 2023 року.
Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 та його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.12.2022 у справі №500/4120/22, яке набрало законної сили, у справі за позовом ОСОБА_3 до головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправною бездіяльності щодо не проведення перерахунку основного розміру пенсії на підставі виданої оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, зобов`язання вчинити дії, позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не перерахунку ОСОБА_3 пенсії довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 16.09.2022 №11/1/9650. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 з 01.04.2019 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 16.09.2022 №11/1/9650 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн. 
На виконання указаного судового рішення, у січні 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_3 , що підтверджується інформацією викладену у листі №1900-0202-8/34783 від 24 липня 2025 року зазначеного Управління Після перерахунку розмір пенсії ОСОБА_3 з 01 лютого 2023 року склав 13 264,04 грн. Одночасно на виконання зазначеного рішення суду ОСОБА_3 нарахована доплата у розмірі 212 748,71 грн за період з 01.04.2019 по 31.01.2023. 
Із розрахунку на доплату пенсії, за пенсійною справою №ХЕ8812 за дорученням №Д ХЕ8812/2, сума доплати ОСОБА_3 становить 212 748,71 грн.
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 31 травня 2023 року.
Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на все належне йому майно. 
Згідно витягу про реєстрації в Спадковому реєстрі №75021177, 06 грудня 2023 року приватним нотаріусом Олійник Н.Б. заведено спадкову справу №55/2023 після смерті ОСОБА_3 .
На виконання запиту суду 09 грудня 2025 року, приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Олійник Н.Б. надано копії матеріалів спадкової справи №55/2023, заведеної до спадщини ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Спадкоємці першої черги, а саме дружина померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_1 та його син ОСОБА_2 звернулись 06.12.2023 із спільною заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину. 
Крім цього, як вбачається із копії заяви від 06 грудня 2023 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка є дочкою ОСОБА_3 та належить до спадкоємців першої черги, звернулась до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу у якій вказала, що їй відомо, що після смерті батька відкрилася спадщина, щодо прийняття якої вона у визначений законодавством строк не вчинила дій, передбачених ст.ст. 1268-1271 ЦК України для прийняття спадщини. На видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та на отримання спадкового майна вона не претендує, звертатись до суду за продовженням строку для прийняття спадщини не буде. Не заперечує, щоб свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, належне її батькові ОСОБА_3 були видані його дружині ОСОБА_1 та синові ОСОБА_2 .
Як вбачається з довідки №468/04-19 від 09 липня 2025 року, виданої відділом «Центр надання адміністративних послуг» Зборівської міської ради про те, що на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Станом на 28 травня 2023 року, за вказаною адресою, окрім нього були зареєстровані: син - ОСОБА_2 ; внук - ОСОБА_7 ; дружина - ОСОБА_1 .
06 грудня 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені якого діє ОСОБА_8 на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом, уклали договір про поділ спадкового майна, який посвідчено приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Олійник Н.Б., та зареєстровано в реєстрі за №1370. 
Згідно даного договору, спадкоємці за законом померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , а саме його дружина ОСОБА_1 та син ОСОБА_2 домовились про поділ спадкового майна, яка залишилось після смерті ОСОБА_3 , а саме: житлового будинку з відповідними частками господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0,1 та, кадастровий номер 6122610100:02:003:0100, місце знаходження якої: АДРЕСА_1 , цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельної ділянки площею 0,0195 га, кадастровий номер 6122610100:02:003:0099, місце знаходження якої: Тернопільська область Тернопільський район до проведення адміністративно-територіальної реформи - Зборівський район) місто Зборів, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства; земельної ділянки площею 3,6217 гектарів, кадастровий номер 5920986000:01:006:0784, розташована на території Буринської територіальної громади Конотопського району Сумської області (до проведення адміністративно-територіальної реформи - територія Слобідської сільської ради Буринського району Сумської області), цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельної ділянки площею 0,5022 гектара, кадастровий номер 5920986000:01:006:0171, розташована на території Буринської територіальної громади Конотопського району Сумської області (до проведення адміністративно-територіальної реформи - територія Слобідської сільської ради Буринського району Сумської області), цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; транспортного засобу марки FORD модель EDGE рік випуску 2019, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 . 
Крім цього, у пункті 3 зазначеного договору сторони домовилися, що все інше майно спадкодавця, якщо таке буде виявлено, переходить у власність ОСОБА_1 .
Також, як вбачається із матеріалів вказаної спадкової справи, 06.12.2023 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від імені якого діє ОСОБА_1 на підставі довіреності подали заяву №108 у якій просили видати свідоцтва про право на спадщину за законом відповідно до договору про поділ спадщини.
Приватним нотаріусом Олійник Н.Б. на підставі статті 1261 Цивільний кодекс України та відповідно до укладеного договору про поділ спадщини видано свідоцтва про право на спадщину за законом відповідно до розподілу спадкового майна, визначеного сторонами у договорі.
04.08.2025 ОСОБА_1 від імені якого діяв адвокат Скржешевський М.С. звернулась із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про виплату їй, як єдиному спадкоємцю суму нарахованої, але не виплаченої пенсії ОСОБА_3 на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.12.2022 у справі №500/4120/22 за період з 01.04.2019 по 31.01.2023 у розмірі 212 748,71 грн.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 18.08.2025 за №5397-5590/П-02/8-1900/25, адресовану адвокату Скржешевському М.С. зазначеним Управлінням зазначено, що відповідно до пункту 7 розділу ІІ Порядку розроблення , затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 №21-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 23.09.2009 за №897/16913, видатки на погашення заборгованості із пенсійних виплат за рішеннями суду, виданими або ухваленими після набрання чинності Законом України «про гарантії держави щодо виконання судових рішень», плануються в межах коштів Державного бюджету України, передбачених на фінансування пенсійних програм. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається даною набрання ними законної сили. Також звернуто увагу на ту обставину, що станом на 18.08.2025 заяв щодо виплати заборгованості від ОСОБА_1 не зареєстровано, а тому підстави для виплати нарахованої ОСОБА_3 доплати пенсії ОСОБА_1 , на думку зазначеного Управління, відсутні.

2. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права
Згідно із ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.
Відповідно до статті 52 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон № 2262-ХІІ.
Відповідно до частини першої статті 61 Закону № 2262-ХІІ, яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
Частинами другою та третьою статті 61 Закону №2262-ХІІ визначено, що при зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону №2262-ХІІ також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Крім того, зміст вказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Отже, положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону № 2262-ХІІ, який визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.
Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19, від 30 січня 2024 року у справі № 420/8604/21.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що «тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:
- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;
- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;
- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати».
Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).
Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).
Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати.
За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно з частинами першою, другою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

ІІІ. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви
Суд дослідивши та оцінивши докази у справі, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та стягнення невиплаченої пенсії спадкодавця слід задовольнити, визнавши за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом не виплачені грошові суми пенсії у розмірі 212 748 (двісті дванадцять тисяч сімсот сорок вісім) грн.. 71 коп,, які належали померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та були нараховані за період з 01 квітня 2019 року по 31 січня 2023 року на підставі рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2022 року у справі № 500/4120/22.
Крім цього, суд вважає, що слід стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в користь ОСОБА_1 , нараховану та недоотриману пенсію, на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2022 року у справі №500/4120/22 у розмірі 212 748 гривень 71 коп., що належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
При цьому, задовольняючи позов, суд відкидає доводи ГУ ПФУ в Тернопільській області про те, що суми недоодержаної пенсії не входять до складу спадщини, та посилання на статтю 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, оскільки, як вже зазначалось вище, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. 
Також, вирішуючи даний спір, суд вважає, що доводи відповідача про те, що сума коштів на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду у справі № 500/4120/22 не була виплачена ОСОБА_3 за життя через відсутність відповідного фінансування, про що зазначено у його листі від 18.08.2025 №5397-5590/П-02/8-1900/25 не заслуговують на увагу, оскільки невиконання рішення суду з підстав не передбачених законом, яке ухвалено за життя спадкодавця, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВС від 03.10.2025 у справі №671/931/24.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі задоволення позову на відповідача.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, 

У Х В А Л И В : 
Позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, стягнення невиплаченої пенсії спадкодавця, задовольнити. 
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом не виплачені грошові суми пенсії у розмірі 212 748 (двісті дванадцять тисяч сімсот сорок вісім) грн.. 71 коп,, які належали померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та були нараховані за період з 01 квітня 2019 року по 31 січня 2023 року на підставі рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2022 року у справі № 500/4120/22.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 нараховану та недоотриману пенсію на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2022 року у справі №500/4120/22 у розмірі 212 748 (двісті дванадцять тисяч сімсот сорок вісім) грн.. 71 коп,, що належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути із Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачену нею суму судового збору у розмірі 1 701 (одна тисяча сімсот одна) грн 98 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного рішення суду. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України. 

Дані про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , місце проживання АДРЕСА_1 ;
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, унікальний ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 14035769, місцезнаходження Майдан Волі, буд. 3, м. Тернопіль;
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 . 
Головуючий суддя    	В. В. Ромазан