СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року м. Харків Справа № 917/1715/25 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Тарасова І.В.,

за участю секретаря судового засідання Андерс О.К. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (вх.№ 504 П/2) 
на рішення Господарського суду Полтавської області від 20.02.2026 у справі №917/1715/25, ухвалене у приміщенні Господарського суду Полтавської області суддею Байдуж Ю.С., (повне рішення складено 20.02.2026),
за позовом Акціонерного товариства "Укргазвидобування", м. Київ,
до Дочірнього підприємства "Сміт Юкрейн", м. Полтава, 
про стягнення 411 207,31 грн,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Укргазвидобування" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Дочірнього підприємства "Сміт Юкрейн" про стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 411207,31 грн.
Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач вважав про безпідставне включення відповідачем до обсягу переданих виконаних робіт за договором на виконання робіт з капітального ремонту нафтових та газових свердловин на родовищах АТ «Укргазвидобування» №УГВ 4744/13-20 (далі - Договір), які Договором не передбачені. Відтак, на думку позивача, кошти у розмірі 411 207,31 грн є безпідставно набутими в розумінні ст. 1212 ЦК України. 
Рішенням Господарського суду Полтавської області від 20.02.2026 у задоволенні позову відмовлено.
Мотивуючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що підставою звернення до суду позивачем визначено наявність між сторонами кондикційних взаємовідносин, тобто тих, які виникли без наявних на те правових підстав. 
За висновком суду, в разі, коли правочин утворює правову підставу для набуття (збереження) майна, статтю 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Натомість встановлені обставини справи виключають наявність між сторонами кондикційних взаємовідносин, оскільки свідчать, що оплата позивачем коштів в сумі 411 207,31 грн була здійснена на виконання своїх обов`язків, які виникли у позивача перед відповідачем за Договором, в результаті виконання Робіт, які позивач прийняв, здійснивши розрахунки за ці Роботи. При цьому дія Договору вичерпалася його повними виконанням сторонами; укладений між сторонами в частині ціни Договору на суму 411 207,31 грн недійсним не визнавався, відповідні зміни до цього Договору не вносилися, припиненим він не був.
Акціонерне товариство "Укргазвидобування" з рішенням Господарського суду Полтавської області не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення Господарського суду Полтавської області від 20.02.2026 у справі №917/1715/25 скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з Дочірнього підприємства "Сміт Юкрейн" на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" безпідставно набуті кошти у розмірі 411 207,31 грн в порядку статті 1212 Цивільного кодексу України. Судові витрати, пов`язані з розглядом апеляційної скарги, покласти на ДП "Сміт Юкрейн".
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує такими доводами: 
- з аналізу п.3.1 «Вимоги до Підрядника» додатку №1 до Договору (Технічне завдання на виконання робіт з капітального ремонту нафтових та газових свердловин на родовищах АТ «Укргазвидобування»), п.12.1.4 Договору вбачається, що відповідач зобов`язаний проводити вчасну перевірку (інспекцію) та технічний огляд, обслуговування обладнання за свій рахунок;
- умовами Договору не передбачений безпосередній обов`язок Замовника (позивача) оплачувати інспекцію та обслуговування обладнання, якщо такі Роботи виконуються Підрядником (відповідачем) або іншою спеціалізованою компанією у разі укладення відповідних договорів Підрядником. Отже, саме у відповідача наявний обов`язок з проведення перевірки (інспекції), технічного огляду та технічного обслуговування свого обладнання. Таким чином, ДП «Сміт Юкрейн» в порушення умов Договору включило у вартість Робіт час очікування, який пов`язаний з роботами по інспекції обладнання, що не передбачено умовами Договору та які не підлягали оплаті позивачем;
- сама лише наявність укладеного між сторонами договору не є достатньою підставою для віднесення до договірних будь-яких правовідносин, що виникають між цими особами. Для визнання відповідних зобов`язань між сторонами договірними, необхідним є встановлення факту їх виникнення саме на підставі умов та на виконання відповідного договору. Отже, включення ДП «Сміт Юкрейн» до актів приймання-передачі виконаних робіт часу на очікування, які пов`язані з роботами по інспекції обладнання, виставлення Замовнику рахунків на оплату і відповідно сплата АТ «Укргазвидобування» відповідних рахунків не охоплюється умовами укладеного між сторонами Договору. А відтак, такі дії не може бути визнані такими, що здійснені на підставі та на виконання Договору від 16.04.2020 №УГВ 4744/13-20;
- АТ «Укргазвидобування» при обґрунтуванні позовних вимог посилалося на умови Договору від 16.04.2020 №УГВ 4744/13-20, згідно яких відповідач зобов`язаний за свій рахунок проводити роботи, пов`язані з інспекцією обладнання. З урахуванням підстав позову Господарським судом Полтавської області при вирішенні спору у справі №917/1715/25 слід було з`ясувати наявність чи відсутність згідно умов укладеного Договору підстав включення до актів приймання-передачі виконаних робіт часу на очікування, яке пов`язане з роботами по інспекції обладнання;
- з аналізу змісту оскаржуваного рішення вбачається, що судом першої інстанції в порушення ч.1 ст.209 ГПК України безпідставно не встановлено, не досліджено та не надано правової оцінки тим обставинам, що відповідач за умовами Договору від 16.04.2020 №УГВ 4744/13-20 зобов`язаний за свій рахунок проводити роботи, пов`язані з інспекцією обладнання, а також те, що АТ «Укргазвидобування» сплатило Дочірньому підприємству «Сміт Юкрейн» вартість робіт, пов`язаних з інспекцією обладнання, не на підставі та не на виконання умов договору від 16.04.2020 №УГВ 4744/13-20;
- підписання позивачем Актів приймання-передачі виконаних робіт не спростовує відсутності правових підстав для включення відповідачем в Акти приймання-передачі виконаних робіт часу витраченого на очікування, які пов`язані з проведенням інспекції обладнання, що не передбачено умовами Договору та не звільняє Дочірнє підприємство «Сміт Юкрейн» від обов`язку повернути АТ «Укргазвидобування» безпідставно набуті ним кошти у розмірі 411 207,31 грн;
- судом при винесені рішення не враховано, що згідно з ст.1212 ЦК України її положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події;
- мотивувальна частина оскаржуваного рішення не містить оцінку вищезазначених доводів АТ «Укргазвидобування» та підстав їх відхилення; при винесенні оскаржуваного рішення суд залишив всі доводи і докази АТ «Укргазвидобування» поза увагою, не надавши їм належної правової оцінки, чим порушив норми ст.13, ст.ст.73, 74, 77, 78, 79, 86 ГПК України.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2026, для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Тарасова І.В.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.03.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укргазвидобування" на рішення Господарського суду Полтавської області від 20.02.2026 у справі № 917/1715/25. Розгляд справи призначено на 22.04.2026. Встановлено сторонам строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв і клопотань по суті справи та з процесуальних питань - 15 днів з дня вручення даної ухвали. Витребувано у Господарського суду Полтавської області матеріали справи №917/1715/25.
30.03.2026 від ДП «Сміт Юкрейн» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач зазначає про таке:
- апеляційна скарга ґрунтується на формальному тлумаченні інституту безпідставного збагачення, тоді як відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України, для його застосування потрібна одночасна наявність трьох умов: набуття майна особою; набуття цього майна за рахунок іншої особи; відсутність правої підстави для набуття майна. У даній справі відсутність правової підстави - відсутнє, оскільки виконані Відповідачем роботи були прийняті Позивачем, підтверджені підписами його уповноважених представників та оплачені, що виключає можливість застосування інституту безпідставного збагачення;
- ДП «Сміт Юкрейн» виконано роботи в межах господарських відносин сторін, які були прийняті АТ «Укргазвидобування», що підтверджено первинними документами, які підписані уповноваженими представниками Позивача з різних структурних підрозділів та оплачені ним. Відповідач діяв добросовісно та на підставі вказівок Позивача, у тому числі усних, що відповідає практиці господарських відносин у сфері виробництва/надання послуг та капітального ремонту свердловин. Зазначені обставини не лише встановлені судом першої інстанції, але й не спростовані апелянтом жодним належним та допустимим доказом;
- підписання актів приймання - передачі виконаних робіт (№9 від 30.11.2020 та №12 від 28.01.2021) та погодження розрахунків тривалості капітального ремонту свердловин (із 01 листопада 2020 року по 30 листопада 2020 року та із 01 листопада 2021 року по 28 лютого 2021 року) здійснювалося не одноособово, а низкою представників Позивача на різних етапах і з різних структурних підрозділів. Така багаторівнева система погодження виключає можливість помилки, непоінформованості або випадковості;
- в апеляційній скарзі апелянт не згадує Протокол наради щодо якості підрядних організацій від 30.01.2019, який є ключовим документом у спірних правовідносинах і на підставі якого фактично здійснювалася оплата за проведення ультразвукової діагностики/дефектоскопії. Вказаний Протокол має безстроковий характер (прямо зазначено в ньому); застосовувався сторонами протягом багаторічної співпраці; відображає фактичні домовленості сторін; був узгоджений на рівні структурних підрозділів Позивача і підтверджений його діями (підписання актів та здійснення оплат);
- саме Позивач ініціював частіше проведення дефектоскопії, що було обумовлено виробничою необхідністю. Відповідні вказівки надавалися Відповідачу в усній формі в процесі виконання робіт, що є типовою практикою для виробничих процесів такого характеру. Факт надання таких вказівок підтверджується подальшими діями Позивача - прийняттям результатів робіт та їх подальшою оплатою про, що свідчать платіжне доручення №359125 від 23.12.2020 та платіжне доручення №386590 від 25.03.2021;
- дії АТ «Укргазвидобування» мають ознаки зловживання правом у розумінні статті 13 Цивільного кодексу України, оскільки вони спрямовані не на захист порушеного права, а на отримання неправомірної вигоди шляхом повернення коштів за фактично виконані та належно оплачені роботи. 
Посилаючись на наведені доводи відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просить взяти до уваги Протокол наради щодо якості підрядних організацій від 30.01.2019, який встановлює порядок і підстави для проведення здійснених оплат Позивачем; апеляційну скаргу АТ «Укргазвидобування» від 12.03.2026 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Полтавської області від 20.02.2026 по справі № 917/1715/25 - без змін.
У судовому засіданні 22.04.2026, що відбувалось в режимі відеоконференції представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти у справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечував та просив залишити її без задоволення, оскаржуване рішення – залишити без змін.
Також у судовому засіданні 22.04.2026 представник позивача звернувся до суду з усним клопотанням про відкладення розгляду справи, в обґрунтування якого зазначив, що згідно з рішенням суду першої інстанції, яке наразі оскаржується, визнано неправомірним застосування позивачем ст. 1212 Цивільного кодексу України. АТ «Укргазвидобування» подано більше десяти позовів з аналогічним предметом позовних вимог і наразі Верховним Судом відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою АТ "Укргазвидобування" на рішення суду першої інстанції, що було предметом апеляційного перегляду Східним апеляційним господарським судом, та касаційний перегляд якого здійснюється саме з приводу протилежного підходу до застосування статті 1212 Цивільного кодексу України. 
У зв`язку з цим, позивач просив відкласти розгляд справи до вирішення Верховним Судом питання щодо можливості застосування статті 1212 Цивільного кодексу України у справі, що перебуває у провадженні суду касаційної інстанції та справі № 917/1715/25. 
Представник відповідача в судовому засіданні висловив заперечення проти відкладення розгляду справи з підстав, зазначених позивачем та просив здійснювати розгляд справи по суті. 
Розглянувши усне клопотання позивача про відкладення розгляду справи, колегія суддів зазначає про таке.
Відповідно до ч. 11 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.
Згідно з ч. 1 ст. 216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених ч. 2 ст. 202 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.
Таким чином, нормами Господарського процесуального кодексу України встановлено перелік підстав, за наявності яких суд використовує процесуальну можливість для відкладення розгляду справи. 
В той же час, суд враховує, що за приписами ч. 2 ст. 202 ГПК України відкладення розгляду справи можливо в межах встановленого цим Кодексом строку.
Статтею 273 ГПК України встановлено строк розгляду апеляційної скарги та визначено, що апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі (ч. 1 ст. 273 ГПК України).
Судом встановлено, що апеляційне провадження у справі №917/1715/25 відкрито ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.03.2026, отже, в розумінні ч. 1 ст. 273 ГПК України, кінцевим строком розгляду апеляційної скарги є 15.05.2026. Касаційне провадження за касаційною скаргою АТ «Укргазвидобування» на рішення Господарського суду Полтавської області від 27.11.2025 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.02.2026 у справі №917/1720/25 за позовом АТ "Укргазвидобування" до ПП "Українська Сервісна Бурова Компанія-1" про стягнення 309 705,60 грн, до розгляду якої апелянт просить відкласти розгляд справи, відкрито лише 26.03.2026.
Враховуючи, що нормами ГПК України не встановлено таких підстав для відкладення розгляду справи як здійснення касаційного перегляду справи з аналогічного спору, а відкладення розгляду справи до здійснення касаційного перегляду іншої справи може призвести до порушення строків її перегляду в апеляційному порядку, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні усного клопотання позивача. 
Колегія суддів зазначає, що положеннями ст.227,228 ГПК України також врегульовано порядок та підстави для зупинення провадження у справі. Разом з цим, у даній справі відсутні обставини для зупинення провадження у справі на підставі наведених норм. 
Відповідно до ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Частиною 2 наведеної статті передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3 ст. 269 ГПК України).
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах, встановлених статтею 269 ГПК України, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, встановила таке. 
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції 16.04.2020 між АТ “Укргазвидобування” (Замовник) та ДП «Сміт Юкрейн» (Підрядник) укладено договір №УГВ 4744/13-20 на виконання робіт з капітального ремонту нафтових та газових свердловин на родовищах АТ “Укргазвидобування” (надалі – Договір), за умовами якого Підрядник відповідно до Договору, План – замовлень та узгодженого Замовником Плану робіт та технічного завдання (Додаток №1 до Договору) зобов`язався на свій ризик виконати власними силами з використанням власних матеріалів та обладнання Роботи з капітального ремонту та освоєнню нафтових та газових свердловин, а Замовник зобов`язався прийняти та оплатити якісно виконані Роботи на умовах, передбачених Договором (п. 2.1., п. 2.2. Договору).
Загальна ціна Договору складається з вартості всіх належним чином виконаних Підрядником і прийнятих Замовником Робіт протягом строку дії Договору та становить 75 410 140,00 грн без ПДВ, крім того ПДВ (20%) – 15 082 028,00 грн, разом з ПДВ – 90 942 168,00 грн.
В ціну Договору включені всі витрати Підрядника з придбання всього необхідного обладнання та матеріалів, їх складування і зберігання, доставку до місця виконання Робіт (п. 3.2. Договору). 
Пунктом 3.5 Договору сторони узгодили, що при проведенні розрахунку вартості Робіт застосовуються нижчезазначені сервісні ставки, розмір, яких визначений в Додатку №5 до Договору, а саме:
- операційна ставка бригади КРС при роботі – вартість бригадо-годин. До такого часу, який оплачується за операційною ставкою бригади КРС при роботі відноситься, але не обмежується, тривалість наступних технологічно необхідних Робіт: глушіння свердловини; спуско-підіймальні операції; буріння, в тому числі проробка експлуатаційної колони; райберування експлуатаційної колони; фрезерування; оправлення експлуатаційної колони; ловильні роботи, включаючи ходіння; промивання свердловини; обробка привибійної зони кислотами, ПАР та ін.; ремонтно-ізоляційні роботи; очищення забою, пласта свердловини; навантаження, розвантаження труб, штанг, обладнання; монтаж/демонтаж противикидного обладнання; монтаж/демонтаж фонтанної арматури; монтаж/демонтаж фондового свердловинного обладнання (п. п. 3.5.1. Договору);
- операційна ставка бригади КРС при технологічному очікуванні – 75 % вартості бригадо-години. Технологічне очікування – час, витрачений на: очікування затвердіння цементу; очікування результатів інтерпретації геофізичних досліджень; очікування результатів випробовування після зниження рівня рідини в свердловині, заміни рідини глушіння в стовбурі свердловини; очікування розподілу тиску після ОПЗ; розрядка свердловини; реагування хімічних реагентів після проведення ОПЗ; очікування прийняття рішення Замовником щодо подальшого виконання робіт на свердловині; очікування роботи, що виконується на свердловині третіми особами Замовника; очікування полімеризації; технологічний відстій; проведення робіт на кабелі або дроті (ГДС, ПВР, та ін.); проведення гідророзриву пласта; проведення колтюбінгових операцій (п. п. 3.5.2. Договору).
Оплата виконаних робіт проводиться по цінам, визначеним в Протоколі погодження договірної ціни КРС (Додаток №5 до Договору) та відповідно до Розрахунку тривалості капітального ремонту свердловин (за формою, визначеною Додатком №13 до Договору), які є невід`ємною частиною Договору, на підставі підписаного Сторонами Акту приймання - передачі виконаних робіт 
Замовник оплачує Підряднику фактично виконаний обсяг Робіт як добуток Продуктивного часу та вартості відповідної ставки (бригадо-години) за одиницю, зазначеної в Додатку №5 до цього Договору, що включає в себе узгоджений цим Договором перелік витрат. Не нормовані операції оплачуються по факту, за наявності підписаного Сторонами Акту приймання-передачі виконаних робіт, за умови що вони виконані відповідно до додаткового Плану робіт (п. 3.11. Договору).
Підрядник за цим Договором несе витрати при виконанні Робіт з капітального ремонту нафтових та газових свердловин, на використання та утримання спеціалізованої техніки, закупівлю всіх необхідних матеріалів, обладнання та запасних частин, паливо-мастильних матеріалів, виплати заробітної плати, медичного страхування, та іншого забезпечення своїм працівникам, всі встановлені податки, а так само інші виплати, передбачені законодавством України (п. 3.12. Договору). 
У розділі 6 Договору сторони узгодили порядок приймання і передачі виконаних Робіт.
Зокрема за умовами п. 6.1., п. 6.2. Договору, приймання –передача робіт проводиться у наступному порядку: 
- Підрядник в письмовій формі сповіщає Замовника про готовність до приймання-передачі виконаних Робіт за 3 (три) робочих дні до передбачуваного дня приймання-передачі;
- Підрядник не пізніше 3 (трьох) робочих днів після закінчення виконання Робіт відповідно до Договору, Плану робіт, передає Замовнику оформлений зі свого боку Акт приймання-передачі виконаних робіт (Додаток №11 до Договору) в двох ідентичних примірниках, Розрахунок тривалості капітального ремонту свердловини (Додаток №13 до Договору), іншу документацію, що підтверджує виконані Роботи, в тому числі, визначену Технічним завданням, що є Додатком №1 до цього Договору, та документацію, вказану в Додатку №4 до цього Договору;
- Підрядник не пізніше 3 (третього) числа місяця, наступного за місяцем, в якому такі Роботи виконувалися, надає Замовнику Акт приймання-передачі виконаних робіт, Розрахунок тривалості капітального ремонту свердловини (Додаток №13 до Договору), звіт Підрядника про використання давальницьких матеріалів по формі або за звітом про переробку давальницьких матеріалів, Реєстр виконаного обсягу робіт підприємства, що надає сервісні послуги КСР по закінченим ремонтом свердловин (Додаток № 7 до Договору);
- Замовник протягом 3 (трьох) робочих днів з дня отримання розглядає надані Підрядником документи і підписує Акт приймання-передачі виконаних робіт та Розрахунок тривалості капітального ремонту свердловини, з переліком недоліків та строку їх усунення;
- якщо Підрядник протягом 3-х робочих днів не надасть відповіді на вмотивовану відмову, така відмова вважатиметься прийнятою Підрядником. 
У розділі 4 Договору сторони визначили порядок розрахунків між сторонами. 
Зокрема, відповідно до п. 4.1. Договору оплата за виконані Роботи здійснюється Замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Підрядника, протягом 30 календарних днів з дати отримання Замовником оригіналу належно оформленого рахунка-фактури, складеного на підставі підписаних сторонами Актів приймання-передачі виконаних робіт, до яких додаються звіт Підрядника про використання давальницьких матеріалів, підписаний обома сторонами, Реєстр обсягу виконаних робіт підприємства, що надає сервісні послуги КРС (бригадами КРС), по закінченим ремонтом свердловин (Додаток №7 до Договору). 
Зазначені документи надаються Підрядником Замовнику для розгляду і підписання не пізніше 3-го числа місяця, наступного за звітним. 
За умовами п. 4.5. вартість виконаних Підрядником і прийнятих Замовником Робіт оплачується Замовником після їх завершення на підставі підписаних Сторонами Актів приймання-передачі виконаних робіт та поданих Підрядником документів, що підтверджують виконаний обсяг Робіт по такій свердловині, за умови, що вони підписані уповноваженими представниками сторін. 
Строк дії Договору сторони спору визначили повне виконання сторонами свої зобов`язань (п. 19.1. Договору).
Відповідно до п. 11.1. Договору, сторони Домовились, що Представник Замовника спільно з Підрядником здійснює технічний нагляд і контроль за ходом і якістю виконуваних Робіт, дотриманням строків/термінів їх виконання, якістю вживаних матеріалів, здійснює приймання виконаних Робіт.
Відповідно до Технічного завдання, що є Додатком №1 до Договору, Підрядник готує щомісячно огляд та класифікатор непродуктивного часу по затвердженій формі та надає його Замовнику до 5-го числа місяця, наступного за звітним. 
Відповідно до Додатку №5 до Договору "Протокол погодження договірної ціни КРС" операційна ставка бригади КРС при роботі (вартість бригадо-години) становить 8871,78 грн. (без ПДВ), операційна ставка бригади КРС при технологічному очікуванні (75% вартості бригадо-години) становить 6653,84 грн (без ПДВ).
Бригадо-година (КРС) – це 1 година продуктивної роботи Бригади Підрядника з капітального ремонту та освоєнню нафтових та газових свердловин (п. 1.49. ДОговору )
КРС –Роботи з капітального ремонту свердловини (п. 1.2. Договору).
З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору відповідач передав, а позивач прийняв Роботи за договором, про що сторонами складено Акт приймання-передачі виконаних робіт №9 від 30.11.2020 на загальну суму 7 392 410,90 грн та Акт приймання-передачі виконаних робіт №12 від 28.02.2021 на загальну суму 6 475 512,65 грн. 
Зокрема, 30.11.2020 між АТ "Укргазвидобування" (Замовник) та ДП «Сміт Юкрейн» (Підрядник) підписано Акт приймання-передачі виконаних робіт №9 від 30.11.2020 про те, що Підрядником були виконані по свердловині №122 Машівська ГКР відповідно до Договору №УГВ 4744/13-20 від 16.04.2020, наступні Роботи, а саме: виконані роботи - операційна ставка бригади КРС при роботі (вартість бригадо-години), кількістю 667,75 годин та операційна ставка бригади КРС при технологічному очікуванні (75 % вартість бригадо-години) кількістю 35,5 годин, на загальну суму 7 392 410,90 грн (а.с. 86 т. 1). 
28.02.2021 сторонами Договору підписано Акт приймання-передачі виконаних робіт №12 за змістом якого, АТ "Укргазвидобування" (Замовник) та ДП «Сміт Юкрейн» (Підрядник) підписали цей Акт приймання-передачі виконаних робіт про те, що Підрядником були виконані по свердловині №80 Машівська ГКР відповідно до Договору №УГВ 4744/13-20 від 16.04.2020 наступні Роботи, а саме: виконані роботи - операційна ставка бригади КРС при роботі (вартість бригадо-години), кількістю 555,75 годин та операційна ставка бригади КРС при технологічному очікуванні (75 % вартість бригадо-години), кількістю 70 годин, на загальну суму 6 475 512,65 грн (а.с. 91 т.1). 
Акт №9 від 30.11.2020 підписаний відповідачем в особі його директора Сербенівського К.П., з боку позивача - в особі начальника департаменту внутрішньо-свердловинних робіт АТ “Укргазвидобування” Кільдєєва І.Р., Заступника директора з внутрішньо-свердловинних робіт ГПУ “Полтавагазвидобування” Бабія С.С., В.о. начальника Полтавського відділу супервайзінгу САРС “ЛІКВО” Ганчука Р.Р. та головного фахівця по КРС САРС “ЛІКВО” Лях Ю.М., Головного фахівця з контролю за бурінням ПВС САРС “ЛІКВО” Димінського І.П.
Акт №12 від 28.02.2021 підписано в особах: Менеджера з капітального ремонту свердловин робіт АТ “Укргазвидобування” Павлюка А.В., Заступника директора з внутрішньо-свердловинних робіт ГПУ “Полтавагазвидобування” Бабія С.С., Заступника начальника з супервайзінгу САРС “ЛІКВО” Ковальчука С.С. та головного фахівця з контролю з КРС САРС “ЛІКВО” Люклян Р.І.
До вказаних Актів виконаних робіт відповідачем надано та затверджено позивачем Розрахунки тривалості капітального ремонту свердловини (Додаток №13 до Договору) (а. с. 87-90, 92-94 т. 1).
На підставі підписаних Актів №9 та №12 відповідачем виставлено позивачу рахунки на оплату від 30.11.2020 за №77 на суму 7392410,90 грн та від 28.02.2021 за №15 на суму 6475512, 65 грн.
Позивач оплатив виставлені рахунки в повному обсязі у строки, встановлені Договором, про що свідчать платіжні доручення від 23.12.2020 №359125 на суму 7392410,90 грн та від 25.03.2025 за №386592 на суму 6475512, 65 грн (а. с. 95 т. 1).
В подальшому, в результаті проведеної службової перевірки від 19.11.2024 позивач виявив, що відповідач безпідставно отримав 411207,31 грн за Договором.
У зв`язку з цим, позивач звернувся до відповідача з Вимогою від 13.02.2025 за вих. №87.1-87-1-1333 про повернення зазначених коштів. 
У відповіді №32/03 від 18.03.2025 відповідач повідомив про відсутність підстав для сплати ДП “Сміт Юкрейн” на користь Акціонерного товариства “Укргазвидобування” коштів у розмірі 411 207,31 грн. 
Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ДП “Сміт Юкрейн” на користь АТ “Укргазвидобування” безпідставно набутих коштів у розмірі 411 207,31 грн. 
Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви позивач зазначав, що згідно Розрахунку тривалості капітального ремонту і освоєння свердловини за період з 01 листопада по 30 листопада 2020 року (Додаток №13 до Договору) свердловини №122 Машівського ГКР, кількість бригадо-годин з операційною ставкою бригади КРС при технологічному очікуванні 75%, становила – 35,5. 
Зі змісту наданого відповідачем Розрахунку, зазначав позивач, вбачається відображення 33,50 бригадо-годин з відсоткової ставки при технологічному очікуванні 75%, яке не пов`язане із проведенням робіт передбачених умовами Договору, а саме: 
14.11.2020, 19:30 – 22:00 Переукладання СБТ 73лів для проведення УЗД – 2,50 год.;
14.11.2020, 22:00 – 24:00 Проведення УЗД – 2,00 год.; 
15.11.2020, 00:00 – 24:00 Проведення УЗД СБТ 73лів-240тр, з них 18тр відбраковано на ремонт 6тр-по ніпелю, 5тр-по муфті, 2тр-по ніпель – муфта, 5тр-гунтих – 24,00 год.; 
16.11.2020, 00:00 – 05:00 Проведення УЗД СБТ 73лів-269тр, з них 20тр відбраковано на ремонт 8тр-по ніпелю, 5тр-по муфті, 2тр-по ніпель – муфта, 5тр-гунтих – 05,00 год.
Всього 33,50 бригадо-годин.
За твердженням позивача, переукладання СБТ для проведення УЗД, проведення УЗД повинно було бути здійснено відповідачем за свій рахунок, а відтак час очікування, пов`язаний з цими роботами, не підлягав включенню у вартість виконаних робіт відповідачем. Час, витрачений відповідачем при технологічному очікуванні на проведення УЗД, не відноситься до п.3.5.2. Договору (Операційна ставка бригади КРС при технологічному очікуванні – 75 % вартості бригадо-години) і, відповідно, не підлягав оплаті позивачем.
Отже, позивач вважає, що відповідач безпідставно завищив загальну вартість робіт в Акті приймання-передачі виконаних робіт №9 від 30.11.2020 по свердловині №122 Машівського ГКР за період з 01 листопада по 30 листопада 2020 року на 267 484,37 грн з ПДВ 20% (33,5 * 6 653,84), оскільки включив до цього Акту час очікування, який пов`язаний з проведення інспекції обладнання, що не передбачено умовами Договору.
Також, позивач зазначав, що згідно Розрахунку тривалості капітального ремонту і освоєння свердловини за період з 01 лютого по 28 лютого 2021р. (Додаток №13 до Договору) свердловини №80 Машівського ГКР, кількість бригадо-годин з операційною ставкою бригади КРС при технологічному очікуванні 75%, становила – 70. 
Зі змісту наданого Розрахунку, зазначав позивач, вбачається відображення 18,00 бригадо-годин з відсоткової ставки при технологічному очікуванні 75%, яке не пов`язане із проведенням робіт передбачених умовами Договору, а саме:
Згідно Розрахунку тривалості капітального ремонту і освоєння свердловини за період з 01 лютого по 28 лютого 2021р. (Додаток №13 до Договору) свердловини №80 Машівського ГКР, кількість бригадо-годин з операційною ставкою бригади КРС при технологічному очікуванні 75%, становила – 70. 
Позивач вважав, що зі змісту наданого Розрахунку вбачається відображення 18,00 бригадо-годин з відсоткової ставки при технологічному очікуванні 75%, яке не пов`язане із проведенням робіт передбачених умовами Договору, а саме:
15.02.2021, 09:30 – 20:00 Проведення УЗД. 80тр- проінспектовано, 9тр- ремонт (різі), 2тр- гнуті, 1тр- 2 клас. Ще 70 труб проінспектовано на 70%. Проінспектовано ВБТ, перехідники до ВБТ, ствол вертлюга – 10,50 год.;
16.02.2021, 07:00 – 14:30 Проведення УЗД всього – 234тр. (9тр- ремонт (різі), 2тргнуті, 1тр- 2 клас) (С.Ю.). ОБТ – 4ск-ремонт (різі) (СМС), ВБТ, перехідники ШМУ, ФТ, КГ – 07,50 год. 
Всього 18,00 бригадо-годин. 
На думку позивача проведення УЗД повинно було здійснено за рахунок відповідача, а відтак, час очікування, пов`язаний з цими роботами, не підлягав включенню у вартість виконаних робіт відповідачем; час, витрачений відповідачем при технологічному очікуванні на проведення УЗД, не відноситься до п.3.5.2. Договору (Операційна ставка бригади КРС при технологічному очікуванні – 75 % вартості бригадо-години) і, відповідно, не підлягав оплаті позивачем. Відповідач безпідставно завищив загальну вартість робіт в Акті приймання-передачі виконаних робіт включивши до Акту час очікування, який пов`язаний з проведення інспекції обладнання, що не передбачено умовами Договору. Включення відповідачем часу очікування, що пов`язані з інспекцією майна Підрядника, які не передбачені умовами Договору №УГВ 4744/13-20 від 16.04.2020, призвело до завищення вартості робіт згідно Актів приймання – передачі виконаних робіт від 30.11.2020, від 28.02.2021. Оплата зазначених очікувань фактично відбулося поза межами умов, передбачених Договором, тому відповідач зобов`язаний повернути АТ «Укргазвидобування» безпідставно набуті кошти у розмірі 411207,31 грн в порядку ст. 1212 Цивільного кодексу України.
Заперечуючи проти позовних вимог відповідач у відзиві на позовну заяву зазначав, що ще до укладення Договору, а саме, 30.01.2019 представниками АТ “Укргазвидобування” було проведено нараду з підрядниками (серед яких був присутній і Відповідач). За результатами наради сформовано Протокол із метою підвищення якості робіт на основі аналізу непродуктивного часу кожного Підрядника, основних недоліків роботи та заходів по зменшенню НПЧ (непродуктивного часу) з урахуванням встановлених Замовником норм напрацювання інструменту та обладнання.
2.6. Згідно зі п. 4. Протоколу наради, Підрядникам та службам супервайзингу доручено:
“Нормування часу на проведення дефектоскопії згідно СОУ. Оплату постійно проводити по ставці згідно договору по ставці технологічного очікування по фактично виконаних нормованих роботах. Час не затрачений на безпосередню інспекцію (відпочинок працівників підрядника по дефектоскопії, очікування світлового часу доби тощо), не оплачується”.
Вищевказана умова оплати має безстроковий характер і застосовувалася до всіх випадків проведення дефектоскопії (а. с. 29 т. 2).
На думку відповідача, проведення ультразвукової діагностики (УЗД) було технологічно необхідним процесом, про який позивач був обізнаний; протягом тривалого періоду уповноважені представники Замовника без жодних зауважень затверджували розрахунки тривалості робіт, підписували акти приймання-передачі та здійснювали повну оплату; зміна позиції позивача та вимога повернути кошти за вже прийняті роботи суперечить принципу добросовісності та забороні суперечливої поведінки, оскільки Замовник своїми попередніми діями підтвердив згоду з таким порядком розрахунків. 
Рішення суду першої інстанції, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено є предметом апеляційного перегляду.
Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам колегія суддів зазначає про таке. 
Положеннями статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
Установивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.
Предметом спору є об`єкт спірних взаємовідносин щодо яких виник спір між позивачем та відповідачем, певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача щодо якої позивач просить прийняти судове рішення. 
Підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такими обставинами є певні юридичні факти, які тягнуть за собою певні юридичні наслідки. Отже, підставу позову складають дві складові: юридична та фактична. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача. 
Правильне встановлення підстави позову дозволяє визначити межі доказування, є гарантією прав відповідача на захист проти позову.
Спірні правовідносини між сторонами у даній справі виникли на підставі Договору №УГВ 4744/13-20 на виконання робіт з капітального ремонту нафтових та газових свердловин на родовищах Акціонерного товариства "Укргазвидобування" від 16.04.2020. 
Предметом спору є визначена позивачем вимога про стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів, оплату яких під час виконання Договору, вважає позивач, здійснено позивачем як Замовником поза межами умов, передбачених Договором.
Правовою підставою позову у даній справі позивачем визначено норми ст. 1212 Цивільного кодексу України.
Так, статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з договору.
За змістом положень статей 626, 627, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Параграф 1 глави 61 Цивільного кодексу України визначає основні положення про підряд.
Згідно з ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Договір підряду складається із двох взаємопов`язаних між собою зобов`язань: 1) правовідношення, в якому виконавець має надати послугу, а замовник наділений правом вимагати виконання цього обов`язку; 2) правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати.
Закріплене у ЦК України визначення договору підряду дає підстави для висновку про те, що це консенсуальний, двосторонній та оплатний договір (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №523/6003/14-ц).
Двосторонній характер договору підряду зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. Тобто з укладенням такого договору підрядник бере на себе обов`язок виконати певну роботу, і водночас замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмета; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці.
Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Юридичний аналіз зазначених правових положень дозволяє зробити висновок про те, що договір підряду є одним з цивільно-правових договорів, який має власне правове регулювання умов його укладення та визначає особливості захисту сторонами такого договору своїх прав та інтересів у процесі його виконання.
Так, звертаючись з позовом позивач вважав про безпідставне включення відповідачем до обсягу виконаних робіт за Договором, які Договором не передбачені. Відтак, на думку позивача, кошти у розмірі 411 207,31 грн є безпідставно набутими коштами в розумінні ст. 1212 ЦК України та мають бути стягнуті на користь позивача. Отже, підставою звернення до суду позивачем визначено наявність між сторонами кондикційних взаємовідносин, тобто тих, які виникли без наявних на те правових підстав. 
Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.
Згідно із частинами1, 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Відповідно до ст.1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).
Загальна умова частини 1 статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.
Якщо ж зобов`язання не припиняється з підстав, передбачених статтями 11, 600, 601, 604 - 607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов`язання).
Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.
Договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання коштів). Якщо майно набуте на підставі правочину, статтю 1212 Цивільного кодексу України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або її не було взагалі (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25.09.2024 у справі № 201/9127/21).
Зокрема, матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами, що на виконання умов Договору №УГВ 4744/13-20 від 16.04.2020 відповідач передав позивачу виконані роботи за Актом приймання-передачі виконаних робіт №9 від 30.11.2020 на загальну суму 7 392 410,90 грн та за Актом приймання-передачі виконаних робіт №12 від 28.02.2021 на загальну суму 6 475 512,65 грн.
У контексті доводів позовної заяви та апеляційної скарги позивач вважає, що під час виконання Договору Підрядник завищив загальну вартість робіт у Акті приймання-передачі виконаних робіт №9 від 30.11.2020 та №12 від 28.02.2021 на загальну суму 411207,31 грн, оскільки включив до цих Актів час очікування, яке пов`язане з проведенням інспекції обладнання, що не передбачено умовами Договору.
З приводу наведених доводів колегія суддів зазначає, що за приписами ч. 1 ст. 839 ЦК України, підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.
Згідно ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.
Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.
Двосторонній характер договору підряду зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. Тобто з укладенням такого договору підрядник бере на себе обов`язок виконати певну роботу, і водночас замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Виконання Підрядником робіт за відсутності заперечень Замовника щодо якості та обсягу таких робіт, надає позивачу "законне очікування", що виконані ним роботи за цим договором будуть оплачені.
Так, умовами п. 3.11. Договору сторони визначили, що оплата виконаних Робіт проводиться по цінам, визначеним в Протоколі погодження договірної ціни КРС (Додаток №5 до Договору) та відповідно до Розрахунку тривалості капітального ремонту свердловини (за формою, визначеною Додатком №13 до Договору), які є невід`ємною частиною Договору, на підставі підписаного Сторонами Акту приймання-передачі виконаних робіт.
Замовник оплачує Підряднику фактично виконаний обсяг Робіт як добуток Продуктивного часу та вартості відповідної ставки (бригадо-години) за одиницю, зазначеної в Додатку №5 до цього Договору, що включає в себе узгоджений цим Договором перелік витрат. 
Не нормовані операції оплачуються по факту, за наявності підписаного Сторонами Акту приймання-передачі виконаних робіт, за умови що вони виконані відповідно до додаткового Плану робіт. 
Відповідно до п. 3.18. Договору оплата виконаних Робіт здійснюється Замовником відповідно до пункту 4.1. цього Договору та на підставі наданих Замовнику та підписаних Сторонами оригіналів Актів приймання-передачі виконаних робіт, форма яких наведена в Додатку № 11 до цього Договору.
У розділі 6 Договору сторони обумовили порядок приймання і передачі виконаних робіт.
Зокрема, згідно п. 6.1 Договору Підрядник не пізніше 3 (трьох) робочих днів після закінчення виконання Робіт відповідно до Договору, Плану робіт, передає Замовнику оформлений зі свого боку Акт приймання-передачі виконаних робіт (Додаток №11 до Договору) в двох ідентичних примірниках, Розрахунок тривалості капітального ремонту свердловини (Додаток №13 до Договору), іншу документацію, що підтверджує виконані Роботи, в тому числі, визначену Технічним завданням, що є Додатком №1 до цього Договору, та документацію, вказану в Додатку №4 до цього Договору.
Відповідно до п. 6.2. Договору, Підрядник не пізніше 3 (третього) числа місяця, наступного за місяцем, в якому такі Роботи виконувалися, надає Замовнику Акт приймання-передачі виконаних робіт, Розрахунок тривалості капітального ремонту свердловини (Додаток №13 до Договору), звіт Підрядника про використання давальницьких матеріалів по формі або за звітом про переробку давальницьких матеріалів, Реєстр виконаного обсягу робіт підприємства, що надає сервісні послуги КСР по закінченим ремонтом свердловин (Додаток № 7 до Договору). 
Замовник протягом 3 (трьох) робочих днів з дня отримання зазначених документів, розглядає їх, підписує Акт приймання-передачі виконаних робіт та Розрахунок тривалості капітального ремонту свердловини, з переліком недоліків та строку їх усунення.
Якщо Підрядник протягом 3-х робочих днів не надасть відповіді на вмотивовану відмову, така відмова вважатиметься прийнятою Підрядником. 
Згідно Розділу 1 Договору “Акт приймання - передачі виконаних робіт” - документ за формою, погодженою Сторонами (Додаток № 11 до цього Договору), який складається Підрядником та, у разі підписання Сторонами підтверджує виконання та прийняття обумовленого Сторонами етапу або частини Робіт, підписаний уповноваженими представниками Замовника і Підрядника і скріплений печатками Сторін (за наявності) після чого є підставою для виставлення рахунку-фактури Підрядником і оплати відповідного етапу або частини виконаних Робіт.
Таким чином, умовами договору сторонами чітко визначений певний алгоритм дій щодо процедури та порядку приймання і передачі виконаних робіт, зокрема, направлення, підписання / відмови від підписання сторонами Акту приймання-передачі виконаних робіт та Розрахунку тривалості капітального ремонту свердловини, що підтверджує час виконання Підрядником певного виду робіт, їх обсяг та зміст, обумовлений Договором та є підставою для здійснення розрахунків Замовником або ж вмотивованої відмови в оплаті за наявності підстав. 
Крім того, умовами Договору встановлено оплату виконаних Робіт в разі їх фактичного виконання. 
Наявні в матеріалах справи Акти приймання-передачі виконаних робіт підтверджують, що на виконання умов Договору Підрядник виконав та передав позивачу виконані роботи за Актом приймання-передачі виконаних робіт № 9 від 30.11.2020 на загальну суму 7392410,90 грн та за Актом приймання-передачі виконаних робіт № 12 від 28.02.2021 на загальну суму 6475512,65 грн. Позивач такі Роботи прийняв без будь-яких зауважень та будь-яких виявлених недоліків щодо видів, обсягу та часу виконання. 
Зі змісту Актів вбачається, що вони підписані уповноваженими представниками як відповідача, в особі його директора, так і позивача, в особах керівника та інших посадових осіб підприємства позивача. 
Крім того, на підтвердження розміру сум, що визначені Підрядником до сплати в Актах приймання-передачі виконаних робіт, Підрядником, на виконання умов 6.1., п. 6.2. Договору, до Актів надано Розрахунки тривалості капітального ремонту свердловини, що підтверджують тривалість, обсяг та найменування виконаних Підрядником Робіт, зазначено підстави для їх проведення (ППР№1). 
Вказані Розрахунки підписано уповноваженою особою відповідача, а з боку АТ «Укргазвидобування» - безпосередньо позивачем, а також іншими його представниками, в тому числі представником, який здійснює нагляд і контроль за ходом і якістю виконуваних робіт (супервайзером). 
За доводами позивача, відповідач безпідставно включив до Акту №9 час на переукладання СБТ для проведення УЗД (проведення ультразвукової дефектоскопії (УЗД) бурильних труб (СБТ - спеціальних бурильних труб)), проведення УЗД, тобто час, витрачений відповідачем при технологічному очікуванні на проведення УЗД, що не відноситься до часу, визначеного п. 3.5.2. Договору (операційна ставка бригади КРС при технологічному очікуванні -75% бригадо-години) і відповідно не підлягав оплаті позивачем. До Акту №12 відповідачем безпідставно включено час на технологічне очікування на проведення УЗД, що також не відноситься до п. 3.5.2. Договору (операційна ставка бригади КРС при технологічному очікуванні -75% бригадо-години) і відповідно не підлягав оплаті позивачем.
Доводи аналогічного змісту викладено в апеляційній скарзі.
Разом з цим, матеріали справи свідчать, що в подальшому виконані Підрядником Роботи оплачені позивачем і підставою перерахування спірних коштів слугували Акт приймання-передачі виконаних робіт №9 від 30.11.2020 на загальну суму 7392410,90 грн та Акт приймання-передачі виконаних робіт №12 від 28.02.2021 на загальну суму 6475512,65 грн, які за умовами Договору є документами, які у разі їх підписання сторонами підтверджують фактичне виконання та прийняття обумовленого сторонами етапу або частини робіт; є підставою для виставлення рахунку-фактури Підрядником та їх оплати відповідного етапу або частини робіт. 
Колегія суддів також вважає, що підписання як Актів, так і Розрахунків тривалості капітального ремонту зі сторони позивача уповноваженими особами виключає можливість помилкового внесення до них робіт, які не обумовлено сторонами. Свідомі та послідовні дії позивача свідчать про прийняття спірних робіт з їх оплатою за ставкою 75% без жодних зауважень та заперечень щодо фактично виконаних Підрядником та прийнятих Замовником Робіт або їх безпідставне включення до Актів та Розрахунків. 
Колегія суддів враховує, що умовами пункту 3.5.2 Договору не передбачено, що технологічне очікування, яке підлягає оплаті у розмірі 75% вартості бригадо-години охоплює час, витрачений на інспекцію та ремонт обладнання відповідача. Разом з тим, системний аналіз інших умов Договору свідчить, що вказане не може підтверджувати, що передбачений пунктом 3.5.2 Договору перелік є вичерпним і час, витрачений на інспекцію та ремонт обладнання Підрядника не може включатися до технологічного очікування, яке підлягає оплаті у розмірі 75% вартості бригадо-години із застосуванням якого погодився позивач, підписавши та здійснивши в подальшому оплату за Актами №9 та №12 та Розрахунками тривалості капітального ремонту.
Як вбачається з наявних в матеріалах справи Розрахунків, сторонами детально погоджено перелік робіт, які виконано Підрядником і які з цих робіт підлягають оплаті за фіксованою ставкою, а також за операційними ставками бригадо-години 100% та 75%. Крім цього, погоджено, які з робіт виконувалися Підрядником протягом нормативного продуктивного часу (нормованого та ненормованого), фактичного продуктивного часу, а також простої, які сталися з вини підрядника.
Таким чином, підписавши Акти та Розрахунки тривалості капітального ремонту свердловини позивач підтвердив обсяг фактично виконаних Підрядником та прийнятих Замовником Робіт за договором. 
Також відповідно до пункту 3.11 Договору розмір оплати за фактично виконані Підрядником та прийняті Замовником обсяги робіт визначається як добуток продуктивного часу та вартості відповідної ставки (бригадо-години) за одиницю, зазначеної в Додатку №5 до цього Договору.
Таким чином, за умовами цього пункту оплаті підлягає час Підрядника, який є продуктивним.
В пунктах 3.8 та 3.14 Договору сторони погодили час, який не оплачує Замовник за цим Договором, а саме:
- час технологічного очікування бригад Підрядника в разі, якщо технологічне очікування допущено з вини Підрядника;
- увесь непродуктивний час, у виникненні якого винен Підрядник.
Крім цього, в пункті 3.14 Договору сторони зазначили, що не вважається продуктивним та не підлягає оплаті час проведення незапланованого поточного обслуговування або проведення планово-попереджувального ремонту (ППР) обладнання Підрядника понад встановлені цим Договором строки. Остаточний непродуктивний час буде обчислюватися на підставі розрахунку тривалості робіт по ремонту і наданих Підрядником на вимогу Замовника діаграм індикатора ваги.
Більше того, зміст пункту 3.9 Договору свідчить, що роботи навіть понад нормативний час (необхідність яких виникла не з вини Підрядника), а також інші додаткові роботи теж оплачуються Замовником, відповідно до Плану робіт (додаткового Плану робіт) і підписаного сторонами Акту на фактично витрачений продуктивний час, на підставі підписаного сторонами Акту приймання-передачі виконаних робіт. 
Відтак, системний аналіз наведених умов Договору дає суду підстави дійти висновку, що час витрачений на проведення обслуговування чи ремонт обладнання відповідача підлягає оплаті Замовником, якщо вони є плановими, проводяться у встановлені Договором строки, а також якщо необхідність такого обслуговування чи ремонту не виникла з вини Підрядника. Більше того, за відсутності вини Підрядника, час витрачений на проведення обслуговування чи ремонт обладнання понад встановлені Договором строки, за умови прийняття та підписання Замовником Акту приймання-передачі виконаних робіт підлягає оплаті в межах суми Договору. 
Таким чином, прийняття позивачем та подальша оплата Робіт здійснювалось на умовах, погоджених сторонами у Договорі. Спірна сума коштів, яка, вважає апелянт, безпідставно включена до Актів виконаних робіт №9 та №12, визначена з урахуванням даних Розрахунку, що складений та погоджений із Замовником без заперечень та зауважень. При підписані Актів приймання-передачі виконаних робіт, зазначені акти перевірялися та погоджувалися декількома посадовими особами позивача, що додатково свідчить про те, що будь-які відступи від умов Договору, у разі їх наявності, мали бути виявлені позивачем на момент підписання актів. 
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оплата позивачем грошових коштів в сумі 411 207,31 грн була здійснена ним на виконання своїх обов`язків, які виникли у позивача перед відповідачем за Договором, в результаті виконання Робіт, які позивач прийняв, здійснивши розрахунки за ці Роботи; кошти в сумі 411 207,31 грн, які складають частину оплачених позивачем Робіт за Договором, були отримані відповідачем від позивача на підставі укладеного між сторонами Договору, в результаті зданих відповідачем та прийнятих позивачем виконаних Робіт, без зауважень та виявлених відступів від умов Договору; дія Договору вичерпалася його повними виконанням сторонами. 
В апеляційній скарзі апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність між сторонами кондикційних взаємовідносин, тобто тих, які виникли без наявних на те правових підстав. 
В аспекті наведених позивачем правових підстав позовної заяви та доводів апеляційної скарги про стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів, колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України).
Основна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на цій підставі тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.
Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.
Верховний Суд неодноразово зазначав про те, що набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Тобто, у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 Цивільного кодексу України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином (постанови Верховного Суду від 06 лютого 2020 року у справі №910/13271/18, від 23 січня 2020 року у справі № 910/3395/19, від 23 квітня 2019 року у справі № 918/47/18, від 01 квітня 2019 року у справі №904/2444/18).
У разі, якщо між сторонами у справі існують договірні відносини, договір, на підставі якого виникли між сторонами такі відносини, не розірваний ні в судовому порядку, ні в односторонньому порядку однією із сторін та після закінчення строку його дії залишилися невиконаними зобов`язання сторін, кошти, які позивач просить стягнути як невикористаний аванс, є такими, що набуті відповідачем за наявності правової підстави, їх не може бути витребувано відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України як безпідставне збагачення. У цьому разі договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України
Аналогічні висновки Верховного Суду викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі №910/9072/17, від 16 вересня 2022 року у справі №913/703/20.
Встановлені у справі обставини свідчать, що взаємовідносини сторін за Договором з капітального ремонту та освоєння свердловин відбувались саме в рамках укладеного Договору, тобто, за наявності відповідних правових підстав. 
Крім того, між сторонами підписані Акти приймання виконаних робіт за вказаним Договором, які повністю оплачені замовником. Такі Акти підписані Замовником на підставі даних Розрахунків тривалості капітального ремонту свердловини і позивачем не спростовано, що дані, покладені у Розрахунки, є недостовірними або не узгоджувались із Замовником та ним не підписувались.
Такі дії сторін узгоджуються з встановленим договором порядком розрахунків за виконані роботи. При цьому протягом усього періоду перерахування коштів позивач не пред`являв жодних зауважень щодо обсягу та якості виконаних робіт за Договором. 
В апеляційній скарзі апелянт посилається на висновки, зазначені у постанові Верховного Суду від 03.04.2025 у справі №920/377/24 в якій Суд зазначив, що фактом підтвердження господарської операції є первинні документи (наприклад, акти надання послуг, виконаних робіт тощо). У свою чергу документи (у тому числі договори, накладні, рахунки, акти, тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.
Верховний Суд звернув увагу, що основною первинною ознакою будь-якої господарської операції, як-то надання послуг чи виконання робіт, є її реальність. Наявність належним чином оформлених первинних документів (підписаних уповноваженими представниками обох сторін) є вторинною, похідною ознакою. Правові наслідки створює саме господарська операція (реальне надання послуг/виконання робіт), а не первинні документи (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.06.2023 у справі №914/2355/21, постанова Верховного Суду від 01.09.2023 у справі №906/386/21).
Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 05.07.2019 у справі №910/4994/18 виснувала, що оцінка господарських операцій повинна проводитися на підставі комплексного, всебічного аналізу специфіки та умов вчинення конкретного правочину, з обов`язковим урахуванням його господарської мети, економічної доцільності, а також використання отриманих товарів чи послуг у подальшій діяльності підприємства. Обов`язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у сторін договору первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв`язок між фактом придбання послуги і подальшою господарською діяльністю.
Разом з цим, у даній справі позивач не ставить під сумнів реальність виконаних відповідачем робіт, а вважає про безпідставне включення до первинних документів вартості робіт, які не передбачені умовами договору. 
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що кошти в сумі 411207,31 грн, які складають частину оплачених позивачем Робіт за Договором, були отримані відповідачем від позивача на підставі укладеного між сторонами Договору, в результаті зданих відповідачем та прийнятих позивачем виконаних Робіт, без зауважень та виявлених відступів від умов Договору. А тому взаємовідносини між сторонами тлумачаться як Договірні, тобто такі, що не є кондикційними. 
Встановлені у справі, що розглядається, обставини свідчать, що кошти, які позивач просить стягнути з відповідача, отримано останнім за наявності відповідної правової підстави (договірних правовідносин) і позивачем не доведено, що сплата коштів за Актами приймання – передачі виконаних робіт, а також Розрахунками тривалості капітального ремонту свердловини відбувалась не в порядку виконання договору, а підстави для здійснення розрахунків не були обумовлені його умовами. 
Колегія суддів зазначає, що загальними вимогами процесуального законодавства, передбаченими у статтях 73, 74, 76, 77, 86 ГПК України визначена обов`язковість всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження судом під час вирішення спору доказів, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову.
З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених статтею 86 ГПК України, щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.
Зважаючи на встановлені у справі обставини та докази, надані сторонами на їх підтвердження, колегія суддів приходить до висновку, що кошти, які визначено позивачем до стягнення як безпідставно набуті, отримано відповідачем на виконання умов Договору і позивачем протилежного не доведено. Отже, положення ст.1212 ЦК України, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин. 
На підставі викладеного, колегія суддів вважає правомірними висновки суду першої інстанції про те, що у даному випадку позовні вимоги є недоведеними, спростовуються поданими сторонами доказами та не відповідають нормам матеріального права, а тому задоволенню не підлягають.
В той же час, посилаючись в позові на вчинення відповідачем правопорушення у сфері господарювання, позивач не заявляє вимог про відшкодування збитків, стягнення штрафних санкцій (неустойки, пені, штрафу), або застосування до відповідача оперативно-господарських санкцій. 
Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оскаржуваному судовому рішенні висновки відповідають фактичним обставинам справи. У зв`язку з цим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
З огляду на те, що апеляційна скарга залишається без задоволення, відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати у даній справі покладаються судом на скаржника.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укргазвидобування" залишити без задоволення. 
Рішення Господарського суду Полтавської області від 20.02.2026 у справі №917/1715/25 залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження передбачені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повну постанову складено 04.05.2026.

Головуючий суддя В.В. Лакіза

Суддя Я.О. Білоусова 

Суддя І.В. Тарасова