Справа № 991/8281/26
Провадження № 1-кс/991/8298/26
У Х В А Л А

19.06.2026          м. Київ

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 42020160000000766, 
за підозрою, зокрема, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України,
за участі прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и л а:
І. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається 
1.1. 18.06.2026 до Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання детектива Національного бюро Другого підрозділу детективів Другого Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 , яке погодив прокурор другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_4 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_3 на 60 днів із можливістю внесення застави у розмірі 832 000 грн, з покладенням обов`язків: (1) прибувати за кожною вимогою до слідчого (детектива), прокурора та суду; (2) не відлучатися з м. Одеси без дозволу слідчого (детектива), прокурора або суду; (3) повідомляти слідчого (детектива), прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; (4) утримуватись від спілкування безпосередньо та опосередковано з підозрюваними ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , іншими підозрюваними у кримінальному провадженні з приводу обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру; (5) утримуватись від спілкування з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , з приводу обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру; (6) здати на зберігання до Приморського відділу м. Одеса Державної міграційної служби України паспорти громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 21.05.2021, НОМЕР_6 від 02.02.2018, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, а також перетин адміністративної межі з тимчасово окупованими територіями України.
1.2. Клопотання мотивоване обґрунтованістю підозри та продовженням існування ризиків того, що ОСОБА_3 може здійснити спроби: (1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; (2) незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; (3) вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити те, у якому підозрюється.

Розглянувши клопотання, слідча суддя його задовольняє частково, з огляду на таке.

ІІ. Положення закону, якими керувалася слідча суддя при постановленні ухвали 
2.1.Згідно з ч. 1 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
2.2.Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).
2.3.Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: (1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; (2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; (3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
2.4.Слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора (частини 3, 4 ст. 176 КПК України).
2.5.Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: (1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; (2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; (3) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; (4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; (5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
2.6.Також, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: (1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; (2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; (3) вік та стан здоров`я підозрюваного; (4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; (5) наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; (6) репутацію підозрюваного; (7) майновий стан підозрюваного; (8) наявність судимостей у підозрюваного; (9) дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; (10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; (11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; (12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (ст. 178 КПК України).
2.7.Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: (1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказують детектив та прокурор; (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
2.8.Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: (1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; (2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; (3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; (4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; (5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; (6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; (7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; (8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; (9) носити електронний засіб контролю (ч. 5 ст. 194 КПК України).
2.9.Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 (ч. 1 ст. 183 КПК України).
2.10.Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).
2.11.Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: (1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; (2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів (ч. 3 ст. 197 КПК України).
2.12.Клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: (1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; (2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (ч. 1-3 ст. 199 КПК України).
2.13.Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч. 4, 5 ст. 199 КПК України).
2.14.Згідно з ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.
2.15.Відповідно до частин 2, 4, 5 цієї ж статті застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається у таких межах: (1) щодо особи, підозрюваної у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; (2) щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; (3) щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

ІІІ. Встановлені обставини із посиланням на докази та мотиви слідчої судді

Щодо повноважень слідчої судді на розгляд клопотання
3.1.Дослідивши матеріали клопотання слідча суддя встановила, що воно подане у кримінальному провадженні щодо кримінального правопорушення, віднесеного до підсудності Вищого антикорупційного суду, згідно із ст. 33-1, 216 КПК України, а тому його розгляд, з урахуванням п. 20-2 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, належить до повноважень слідчої судді Вищого антикорупційного суду.

Історія провадження
3.2.Відповідно до відкритих даних Єдиного державного реєстру судових рішень ( далі - ЄДРСР) ухвалою слідчого судді від 21.11.2025 у справі № 991/12009/25 до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з дня його фактичного затримання, тобто до 17.01.2026 із можливістю внесення застави у розмірі 4 208 920 грн.
3.3.Згідно з ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 12.01.2026 у справі № 991/267/26, підозрюваному ОСОБА_3 продовжено строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, але в межах строку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, із можливістю внесення застави у розмірі 3 500 000 грн /а.с. 64-99 т. 1/.
3.4.За змістом ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 09.03.2026 у справі № 991/2085/26, яка наявна в ЄДРСР, підозрюваному ОСОБА_3 продовжено строк тримання під вартою строком на 60 днів, а саме, до 07.05.2026, із можливістю внесення застави у розмірі 1 298 800 грн.
3.5.09.04.2026 детектив, за дорученням прокурора, повідомив стороні захисту про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування /а.с. 194-196 т. 1/.
3.6.Відповідно до ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30.04.2026 у справі № 991/4058/26 до 27.06.2026 включно (в межах строку досудового розслідування з врахуванням відкриття його матеріалів стороні захисту) із можливістю внесення застави у розмірі 832 000 грн /а.с. 197-222 т. 1/.
3.7.Вирішуючи щодо продовження ОСОБА_3 строку тримання під вартою слідчий суддя установив, що продовжують існувати ризики того, що підозрюваний може (1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; (2) незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні /а.с. 197-222 т. 1/.

Щодо питань, які належить вирішити
3.8.Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, відповідно до положень ст. 194 КПК України, з урахуванням доводів поданого клопотання, позиції сторін у судовому засіданні, слідчій судді належало встановити: 
-наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінальних правопорушень;
-чи продовжують існувати ризики, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_3 може здійснити спроби: (1) переховуватися від органу досудового розслідування та суду; (2) незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, а також чи з`явився ризик того, що ОСОБА_3 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити те, в якому підозрюється;
-обставини, які перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу;
-щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам;
-обґрунтованість розміру застави;
-необхідність покладення обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення
3.9.Кримінальне провадження № 42020160000000766 розпочате 02.09.2020 та здійснюється за ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 384 КК України /а.с. 40-43 т. 1/.
3.10.19.11.2025 детектив, за погодженням із прокурором повідомив ОСОБА_3 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України /а.с. 48-67 т. 1/.
3.11.За змістом повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, у силу низки нормативно-правових актів до 19.10.2019 нерухоме майно ДП «ЧОРАЗМОРШЛЯХ» не могло бути відчужене, вилучене, передане до статутного капіталу господарських організацій і щодо такого майна не могли вчинятися дії, наслідком яких може бути їх відчуження, а починаючи з 20.10.2019, нерухоме майно ДП «ЧОРАЗМОРШЛЯХ» не могло бути відчужене в порядку Закону України «Про виконавче провадження», окрім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами; таке майно могло відчужуватись за погодженням Уповноваженого органу управління та з дозволу Фонду державного майна України шляхом приватизації.
Так, наказом Фонду державного майна України від 20.11.2019 № 1140 «Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 27.12.2018 № 637 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2019 році» зі змінами до Переліку єдиних майнових комплексів державних підприємств та їх структурних підрозділів, у тому числі, ті, що передані в оренду, включено майновий комплекс ДП «ЧОРАЗМОРШЛЯХ», розташований за адресою: АДРЕСА_1.
Наказом Фонду державного майна України від 03.12.2019 № 1242 ухвалено рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу ДП «ЧОРАЗМОРШЛЯХ», а наказом Міністерства інфраструктури України від 18.12.2019 року № 880 функції управління підприємством передано до сфери управління Фонду державного майна України.
Згідно із повідомленням про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень ОСОБА_7 , будучи виконуючим обов`язків начальника ДП «ЧОРАЗМОРШЛЯХ», в силу освіти, досвіду, своїх службових повноважень та ділових зв`язків, розуміючи, що підприємство готується до приватизації, що на процедуру приватизації він вплинути не зможе, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, у період з травня по грудень 2019 року, вирішив протиправно обернути на свою користь чуже майно, а саме майновий комплекс Головної бази технічного обслуговування флоту, розташованої в АДРЕСА_1, який є державною власністю та належить ДП «ЧОРАЗМОРШЛЯХ» на праві господарського відання.
За змістом повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, знаючи про наявність виконавчого провадження щодо стягнення з ДП «ЧОРАЗМОРШЛЯХ» коштів на користь фізичних та юридичних осіб на загальну суму 37 737 221,10 грн та про неналежне виконання службових обов`язків головним державним виконавцем  ОСОБА_11 , яка перевірку майнового стану боржника не проводила, з метою реалізації злочинного умислу, ОСОБА_7 , розуміючи, що відчуження державного майна, належного ДП «ЧОРАЗМОРШЛЯХ» на праві господарського відання, без погодження із органом управління та Фондом державного майна України неможливе, розробив злочинний план, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом примусового відчуження майна органами виконавчої служби на користь заздалегідь визначених осіб за заниженою вартістю. При цьому таке майно не підлягало відчуженню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», протягом трьох років з дня набрання чинності Закону № 145-IX, тобто до 20.10.2022.
Водночас, розуміючи, що реалізувати злочинний план самостійно неможливо, ОСОБА_7 вирішив залучити до вчинення злочину інших осіб.
Так, згідно із повідомленням про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, узявши на себе роль організатора та виконавця вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_7 , з метою керування його підготовкою та вчиненням, взяв на себе такі функції: визначення кола осіб, залучених до вчинення злочину; розробка злочинного плану та доведення його до учасників; розподіл між учасниками функцій; підшукання «покупця» державного майна; організація незаконної примусової реалізації майна державного підприємства; забезпечення проведення заздалегідь визначеним оцінювачем оцінки майнового комплексу із визначенням істотно заниженої вартості; підшукання осіб, які виступили б формальними учасниками електронних торгів з метою їх спотворення та забезпечення придбання майнового комплексу за заниженою вартістю наперед визначеним підконтрольним учасником.
Поряд з цим, організовуючи вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_7 , маючи лідерські якості з метою забезпечення сталого складу учасників групи та її керованості у вказаний період часу залучив до злочинної діяльності як виконавця ОСОБА_3 , з яким підтримував дружні відносини; як пособника ОСОБА_9 , яка раніше оцінювала майно ДП «ЧОРАЗМОРШЛЯХ»; як співорганізатора ОСОБА_8 , який був зацікавлений у незаконному набутті державного майна за заниженою вартістю, а також інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, тим самим вступивши у попередню змову для вчинення злочинних дій спрямованих на протиправне обернення чужого майна на користь учасників групи.
Зокрема, роль ОСОБА_8 у досягненні спільної злочинної мети, за змістом повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, полягала у забезпеченні фінансування кримінального правопорушення, створенні товариства з обмеженою відповідальністю, до статутного фонду якого буде передано нерухоме майно, придбане ОСОБА_3 на торгах, а саме ТОВ «ЧОРНОМОР-БРИЗБУД». 
Згідно із повідомленням про вчинення кримінальних правопорушень роль ОСОБА_3 у реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, полягала у забезпеченні придбання на торгах майнового комплексу за заниженою вартістю шляхом спотворення результатів торгів, не допустивши перемоги у торгах непідконтрольного учасника; реєстрації майна на своє ім`я та його подальшій передачі до статутного капіталу створеного ОСОБА_8 товариства з обмеженою відповідальністю.
Також, за змістом підозри, ОСОБА_9 , як пособник, будучи директором та оцінювачем ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНО-КОНСАЛТИНГОВЕ БЮРО «ТРІАДА» видала завідомо неправдивий звіт оцінювача про оцінку майна ДП «ЧОРАЗМОРШЛЯХ» із визначенням істотно заниженої вартості - 6 455 494,74 грн, для надання органу, що здійснює виконавче провадження, тобто надала засоби вчинення кримінального правопорушення.
У той же час, відповідно до висновку судової оціночно-будівельної експертизи № 21-1520/1946 від 24.11.2021 ринкова вартість відповідного об`єкта становить 59 717 000 грн.
За змістом підозри, реалізуючи зазначене, ОСОБА_3 взявши участь у процедурах торгів та реєстрації виробничого будинку з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, який розташований за адресою: Одеська обл., АДРЕСА_1, на своє ім`я, не допустивши перемоги в електронних торгах непідконтрольного учасника, шляхом приховування реального вигодонабувача - ОСОБА_8 , у змові із ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 заволодів виробничим будинком з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 3026 кв.м, вартістю 59 717 000 грн.
У зв`язку із зазначеним, ОСОБА_3 підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому в особливо великих розмірах за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
3.12.Окрім того, відповідно до повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, за вищевказаних обставин у квітні - травні 2020 року ОСОБА_3 вступив у попередню змову з ОСОБА_8 з розподілом функцій, спрямованих на набуття майна, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, вчинення правочину з таким майном, з метою приховування та маскування джерел його походження з наданням правомірного вигляду володіння ним.
За змістом підозри, для реалізації спільного злочинного умислу ОСОБА_3 повинен був придбати на торгах виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 3026 кв. м, створивши реальні передумови його вибуття з державної власності, зареєструвати майно на своє ім?я та у подальшому передати до статутного капіталу створеного ОСОБА_8 товариства з обмеженою відповідальністю.
Своєю чергою, ОСОБА_13 мав створити товариство з обмеженою відповідальністю, до статутного фонду якого ОСОБА_3 передасть назване нерухоме майно, придбане на торгах, тобто майно, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом.
Для цього ОСОБА_7 , виконуючи свою роль організатора та виконавця кримінального правопорушення, спрямованого на заволодіння чужим майном, забезпечив незаконне примусове відчуження нерухомого майна органами державної виконавчої служби за заниженою вартістю на користь ОСОБА_3 .
Відповідно до повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, розуміючи, що створені реальні передумови вибуття майна з державної власності та реєстрації його за ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , діючи за раніше розробленим злочинним планом з метою набуття у власність майна, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, та отримання можливості вільно ним розпоряджатись 29.05.2020 прийняв рішення про створення ТОВ «Чорномор-Бризбуд», до статутного капіталу якого 13.07.2020 ОСОБА_3 вніс виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 3026 кв. м, про що підписав протокол зборів учасників (засновників) товариства № 2 від 13.07.2020. Своєю чергою, ОСОБА_8 забезпечив підписання цього протоколу зі своєї сторони представником ОСОБА_14 .
Таким чином, за змістом підозри ОСОБА_3 та ОСОБА_13 , вчинили правочин з майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, передавши право власності на нього ТОВ «Чорномор-Бризбуд». У свою чергу ОСОБА_3 отримав частку в статутному капіталі ТОВ «Чорномор-Бризбуд» у розмірі 83,34%, що складає 15 000 000,00 грн., з метою подальшого надання правомірного вигляду володінню ОСОБА_8 цим майном.
14.07.2020, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на приховування, маскування джерел походження майна, одержаного злочинним шляхом, а також володіння ним ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , уклав договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі та акт приймання-передачі часток у статутному капіталі, передавши ОСОБА_8 83,34% частки в статутному капіталі ТОВ «Чорномор-Бризбуд», що складає 15 000 000,00 грн, вийшовши з товариства.
Тим самим ОСОБА_3 , відповідно до повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, діючи в інтересах ОСОБА_8 , з метою надання правомірного вигляду володіння останнім майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, з метою приховування та маскування джерел походження майна, одержаного злочинним шляхом, володіючи таким майном, розпорядився ним та вчинив правочини з передачі до статутного капіталу ТОВ «Чорномор-Бризбуд» виробничого будинку з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 3026 кв.м, вартістю 59 717 000,00 грн.
У зв`язку із зазначеним, ОСОБА_3 підозрюється у розпорядженні майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі вчиненні правочину з таким майном, вчиненні дій, спрямованих на приховування, маскування походження такого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб в особливо великому розмірі особою, яка знала, що таке майно прямо чи опосередковано, повністю чи частково одержано злочинним шляхом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України.
3.13.Слідча суддя зауважує, що КПК України не встановлює критеріїв визначення обґрунтованості підозри. Однак кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (ч. 5 ст. 9 КПК України). 
3.14.У практиці останнього «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), від 21.04.2011, заява №42310/04, п. 175).
3.15.Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. The United Kingdom), від 28.10.1994, п. 55).
3.16.Тобто, стандарт «обґрунтована підозра», який використовується на стадії вирішення питання про продовження строку застосованого до підозрюваного запобіжного заходу, є значно нижчим, аніж на стадії вирішення судом питання про винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення після отримання обвинувального акта. Адже обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (рішення ЄСПЛ у справі «Мерабішвілі проти Грузії» (Merabishvili v. Georgia) від 28.11.2017, заява №72508/13, п. 184).
3.17.Отже, під час перевірки, чи наявна обґрунтована підозра вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, слідча суддя з`ясовує, чи наявні факти або інформація, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа, про яку йдеться, своїми діями могла вчинити кримінальне правопорушення, а також, чи такі виправдовують подальше розслідування.
3.18.Обґрунтованість підозри підтверджується документами, дослідженими у судовому засіданні, зокрема, копіями:
-документів щодо права власності та інших майнових прав на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та єдиний майновий комплекс ДП «ЧОРАЗМОРШЛЯХ», а саме: (1) рішення Іллічівської міської ради №92/68-ХХІVвід 22.11.2002 відповідно до якого, ДП «ЧОРАЗМОРШЛЯХ» передано в постійне користування земельну ділянку площею 4,3 га за адресою: АДРЕСА_1 для фактично існуючої головної бази технічного обслуговування флоту /а.с. 43 т. 2/; (2) рішення господарського суду Одеської області від 25.06.2009 (справа 6/83-09-3049), яким визнано за ДП «ЧОРАЗМОРШЛЯХ» право господарського відання на майновий комплекс Головної бази технічного обслуговування флоту, розташованої в АДРЕСА_1 який належить державі в особі Міністерства транспорту та зв`язку України /а.с. 34-42 т. 2/; (3) технічного паспорта від 19.12.2019 на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 3026 кв. м, виготовленим ПП «Глав Інвест Груп» за результатом проведення технічної інвентаризації нерухомого майна /а.с. 44-58 т. 3/; (4) рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29.12.2019 № 50544044, яким проведено державну реєстрацію права власності на названий об`єкт /а.с. 59 т. 3/; (5) витягу від 29.12.2019 № 195411506 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, яким підтверджується реєстрація права власності на названий об`єкт за державою в особі Міністерства інфраструктури України /а.с. 60, 61 т. 3/; (6) розпорядження Кабінету Міністрів України від 09.09.2020 № 1106-р щодо передачі єдиного майнового комплексу ДП «ЧОРАЗМОРШЛЯХ» до сфери управління Фонду державного майна» у зв`язку з прийняттям рішення про його приватизацію /а.с. 62 т. 3/;
-наказу Міністерства інфраструктури України від 19.07.2017 № 79-О, яким ОСОБА_7 призначено виконуючим обов`язків начальника ДП «ЧОРАЗМОРШЛЯХ» /а.с. 29, 30 т. 2/; 
-листів Міністерства інфраструктури України від 19.01.2021 № 619/16/10-21 та Фонду державного майна України від 10.02.2021 № 10-57-2598, якими повідомлено, що посадові особи ДП «ЧОРАЗМОРШЛЯХ» та посадові особи відділу примусового виконання рішень не звертались до міністерства та фонду відповідно стосовно погодження щодо визначення першочергового звернення стягнення на об`єкт /а.с. 31-33 т. 2/; 
-листа в.о. начальника ДП «ЧОРАЗМОРШЛЯХ» ОСОБА_7 від 23.01.2020 № 001/11 до Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області, згідно із яким для погашення заборгованості ДП «ЧОРАЗМОРШЛЯХ» із виплати заробітної плати та інших виплат, що належать працівникам у зв`язку із трудовими відносинами, у першу чергу доцільно звернути стягнення на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 44 т. 2/; 
-листа в.о. начальника ДП «ЧОРАЗМОРШЛЯХ» ОСОБА_7 від 27.02.2020 №001/30 до Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області, згідно із яким для проведення незалежної оцінки майна ДП «ЧОРАЗМОРШЛЯХ» доцільно залучити відповідних суб`єктів оціночної діяльності, зокрема, ТОВ «ІКБ «ТРІАДА» /а.с. 45, 46 т. 2/; 
-звіту з незалежної оцінки ринкової вартості нерухомого майна - виробничого будинку з господарськими (допоміжними) будівлями за адресою: АДРЕСА_1, складеного оцінювачем та директором ТОВ «ІКБ «ТРІАДА» ОСОБА_9 , згідно із яким вартість цього об`єкта становить 6 455 494,74 грн /а.с. 54-98 т. 2/;
-листа ТОВ «ІКБ «ТРІАДА» від 15.04.2021, в якому повідомляється, що огляд об`єкта ОСОБА_9 здійснила 28.02.2020, тобто ще до того, як її 17.03.2020 фактично було визначено державним виконавцем як оцінювача вартості виробничого будинку з господарськими (допоміжними) будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 67, 68 т. 3/; 
-рецензії звіту від 29.04.2024 №99-24-00489, яким встановлено, що звіт виготовлено з порушенням національних стандартів, він не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та непрофесійним і не може бути використаний /а.с. 69-73 т. 3/;
-висновку експерта судової оціночної-будівельної експертизи № 21-1520-1946 від 24.11.2021, згідно із яким ринкова вартість виробничого будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 станом на 24.04.2020 становила 59 717 000 грн /а.с. 103-164 т. 2/; 
-заявки від 24.03.2020 відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до Одеської філії ДП «СЕТАМ» щодо передачі на реалізацію арештованого майна, згідно із якою визначена ОСОБА_9 вартість майна, була стартовою для торгів з продажу виробничого будинку з господарськими (допоміжними) будівлями за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 165-168 т. 2/; 
-протоколу огляду від 18.08.2025, у якому зафіксовано хід торгів щодо названого майна та учасників торгів, відповідно до якого, (1) ОСОБА_15 24.04.2020 о 17:51:39 год, здійснив особливу ставку в сумі 81 000 000 грн, а також ОСОБА_3 , ТОВ «Протто-Газолін» та інші особи взяли участь в торгах зі здійсненням відповідних ставок; (2) ОСОБА_3 24.04.2020 о 21:59:39 год здійснив особливу ставку в сумі 13 500 000 грн; (3) у зв`язку із невнесенням ОСОБА_15 коштів за придбане на торгах майно переможцем торгів оголошено ОСОБА_3 /а.с. 169-181 т. 2/; 
-свідоцтва від 13.07.2020, згідно із яким приватний нотаріус на підставі акта про проведені електронні торги посвідчив, що ОСОБА_3 належить на праві власності майно - виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 182 т. 2/;
-рішення № 1 загальних зборів учасників ТОВ «ЧОРНОМОР-БРИЗБУД» від 29.05.2020 щодо створення ОСОБА_8 названого товариства /а.с. 183, 184 т. 2/;
-довіреності від 03.06.2020, виданої ОСОБА_8 , якою ОСОБА_14 уповноважено представляти інтереси ТОВ «ЧОРНОМОР-БРИЗБУД» з питань оформлення права власності на нерухоме майно /а.с. 185, 186 т. 2/; 
-протоколу № 2 учасників ТОВ «ЧОРНОМОР-БРИЗБУД» від 13.07.2020, відповідно до якого ОСОБА_3 увійшов до складу учасників ТОВ «ЧОРНОМОР-БРИЗБУД», унісши до статутного капіталу товариства виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 3026 кв. м у сукупності із даними відповідного акта прийому-передачі нерухомого майна /а.с. 187-189 т. 2/; 
-акта приймання-передачі часток у статутному капіталі ТОВ «ЧОРНОМОР-БРИЗБУД» від 14.07.2020, згідно із яким ОСОБА_3 передав ОСОБА_8 83,34% частки в статутному капіталі ТОВ «ЧОРНОМОР-БРИЗБУД», що складає 15 000 000 грн, вийшовши з числа учасників товариства /а.с. 190 т. 2/; 
-іпотечного договору від 16.09.2020, за яким виконання зобов`язань ОСОБА_8 із повернення позики у розмірі 15 000 000 грн за договором позики від 16.09.2020 № 403, укладеним із ОСОБА_16 , забезпечується виробничим будинком з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 191-194 т. 2/; 
-листа ФДМУ від 27.01.2021 №10-15-1576, яким повідомлено, що Фонд у встановленому нормативними актами порядку не готував рішення стосовно надання погодження на відчуження майна ДП «ЧОРАЗМОРШЛЯХ» /а.с. 3, 4 т. 3/; 
-протоколу засідання Комісії з питань дотримання законодавства в органах юстиції Міністерства юстиції України від 14.08.2020 № 23, яким встановлені порушення законодавства при здійсненні звернення стягнення на майно ДП «ЧОРАЗМОРШЛЯХ» /а.с. 7-32 т. 3/; 
-протоколу огляду від 20.07.2025 щодо реєстраційних справ ТОВ «БЕСТ ГОТЕЛС ОФ ЮКРЕЙН», ТОВ «ПРОТТО-ГАЗОЛІН», ТОВ «ЧОРНОМОР-БРИЗБУД», ТОВ «ГОТЕЛЬ ГРУПП», який вказує на пов`язаність між собою щонайменше з 2018 року ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , зокрема, через його тодішню дружину ОСОБА_17 /а.с. 79-83 т. 3/; 
-протоколу огляду від 31.07.2025 інформації наданої операторами зв`язку про телефонні з`єднання, який вказує на наявність комунікацій між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 /а.с. 242-245 т. 2/; 
-протоколу огляду від 09.07.2025, відповідно до якого оглянуто диски, які є додатком №2 до висновку експерта №СЕ-19/116-23/4870-КТ від 17.04.2023 за результатом комп`ютерно-технічної експертизи мобільного телефону «SAMSUNG», модель «SM-J510H/DS», ІМЕІ-коди « НОМЕР_2 », « НОМЕР_3 », належного ОСОБА_3 , та на яких є інформація, вилучена з телефону ОСОБА_3 , зокрема листування: (1) 23.05.2019 - повідомлення із контактом « ОСОБА_18 » в месенджері WhatsApp: «Так само сьогодні в Києві мій хороший приятель ОСОБА_25 який керує чампом у якого вихід в Іллічівський порт причалом, територія там пристойна, але державна і є інвестор, бажано Вам поспілкуватися. +380 67 970 5172 ОСОБА_19 »; (2) 04.09.2019 - повідомлення із контактом «Вадим Дон СВ» в месенджері WhatsApp, в яких обговорюється питання приватизації портів, та ОСОБА_3 повідомив, що ОСОБА_7 є його другом та «можна скласти команду»; (3) 04.06.2020, 19.06.2020, 08.07.2020 - повідомлення із контактом «Брюс Ли 11» в месенджері WhatsApp, у яких ОСОБА_3 пише про розрахунки за боргом та неможливість здійснення платежів у банківських установах унаслідок, вірогідно, процедури фінансового моніторингу /а.с. 84-106 т. 3/;
-протоколу огляду від 15.11.2025, відповідно до якого оглянуто диски, які є додатком №2 до висновку експерта №СЕ-19/116-22/10540-КТ від 28.07.2022 за результатом комп`ютерно-технічної експертизи мобільного телефону «Nubia», модель «NX589J», ІМЕІ-коди « НОМЕР_4 », « НОМЕР_5 », належного ОСОБА_3 , на яких є інформація щодо вчинення кримінального правопорушення, а також узгодження дій, спрямованих на уникнення відповідальності, зокрема: (1) листування із абонентом ОСОБА_20 , ймовірно - ОСОБА_8 , а саме: «Окрім цього є угода по землі, де я допоміг багато в чому Вам і ОСОБА_21 заробити і все зробив для цього», «Дзвонив слідчий по землі викликає на допит свідків по угоді. Мені потрібні інструкції. ОСОБА_25 зник із зв`язку. Прошу уточнити алгоритм дій»; (2) листування із абонентом ОСОБА_22 , якого ідентифіковано як ОСОБА_7 , зокрема, ОСОБА_7 зазначив: «Ти мені постійно дорікаєш об`єктом в Олександрівці … Ти за Олександрівку мені не втрачаєш можливості нагадати, хоча, як я казав, ти найбільше заробив. Сто разів чув, що не дав тобі можливості користуватись грошима, і жодного разу не чув навіть натяку на подяку за можливість заробити», після чого ОСОБА_3 уточнив: «За яку Олександрівку ? Ти про що?», на що ОСОБА_7 відповів: «ЧАМП», та ОСОБА_3 зазначив: «Я найбільше заробив? У тебе 15% було закладено я тобі зробив за 8% і різницю розділили 50/50 це 11,5%», а також згодом додав: «Я тобі заощадив на всьому і взяв не багато з такої угоди. На бюджеті по 15-16% беруть а тут конкретне злодійство 50/50»; (3) листування із абонентом ОСОБА_24 , в якому наявні переслані повідомлення, а саме листування між ОСОБА_3 та ОСОБА_20 , ймовірно, ОСОБА_8 , зокрема, повідомлення ОСОБА_8 : «Ти зайшов у моє підприємство, отримав гроші (написав розписку, що отримав від мене гроші) і вийшов з підприємства», на що ОСОБА_3 відповів: «К мене було достатньо обшуків та арештів і мені гарантували, що в даному випадку все з Вами домовлено. Я через довіру не спілкувався з Вами на цю тему, але настав час і я не з порожнього місця б`ю на сполох… Думаю для Вас як для бізнесмена небайдуже куди Ви вклали інвестиції і з професійної точки зору я висловлюю розумну позицію і не більше. Мені особисто ні чого не потрібно від Вас окрім завершити проект і щоб мене не турбували», і згодом додав: «Ваші інвестиції в повному обсязі прийшли через мої руки і так само об`єкт ... Що Ви мені заплатили? І кому і що мені віддавати? Що за підстава? Ви знаєте правду, а зараз Ви мені погрожуєте? Я зовсім такого не очікував від Вас… Я виступив учасником торгів, і Вас про це повідомили»; (4) листування із іншими особами, в якому ОСОБА_3 надсилає реквізити ТОВ «УКРФУДЛИМИТЕД» та ПП ФГ «ФАВОРИТАГРОПОСЄВ» на рахунки яких ТОВ «БАЙКОРП» перераховувало кошти ДП «ЧОРАЗМОРШЛЯХ» /а.с. 107-202 т. 3/.
3.19.Дані, що містяться у наданих слідчій судді копіях матеріалів кримінального провадження № 42020160000000766 можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_3 міг вчинити кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, та виправдовують подальше розслідування.
3.20.Отже, ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні наведеного. 
3.21.Поряд з цим, порушені захистом питання щодо підозри, зокрема, що (1) ОСОБА_3 в межах звичайної комерційної діяльності купив і перепродав на електронних торгах відповідне майно, (2) неналежності наведеного листування, виходять за межі обґрунтованості підозри, натомість, потребують вирішення судом питання винуватості/невинуватості особи за результатами всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, на підставі оцінки кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.
3.22.З цього приводу слідча суддя зважає на алгоритм оцінки доказів слідчим суддею, встановлений ст. 94 КПК України, відповідно до якої слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку виключно в межах прийняття відповідного процесуального рішення. 
3.23.Копій документів, які надав прокурор, у їх сукупності та взаємозв`язку достатньо для прийняття рішення про обґрунтованість підозри ОСОБА_3 .

Щодо наявності ризиків
3.24.Слідча суддя зауважує, що відповідно до КПК України метою запобіжного заходу є необхідність попередити виникнення ризиків, а не застосувати запобіжний захід за наслідками вчинення підозрюваним відповідних дій. З огляду на викладене, той чи інший ризик слід вважати наявним за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення підозрюваним таких спроб. Водночас, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду
3.25.Такий ризик підтверджується тяжкістю передбаченого покарання за інкриміновані підозрюваному злочини. 
3.26.Так, кримінальні правопорушення, визначені ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, є особливо тяжкими. Зокрема, злочин, передбачений ч. 5 ст. 191 КК України карається позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років, а передбачений ч. 3 ст. 209 КК України - на строк від восьми до дванадцяти років. За обидва правопорушення передбачене додаткове обов`язкове покарання у виді конфіскації майна.
3.27.Водночас, звільнення від покарання з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України в даному випадку не допускається, як і призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, як про це йдеться у ч. 1 ст. 69 КК України, за винятком затвердження угоди про визнання винуватості. 
3.28.Вищевикладене свідчить про те, що у випадку засудження особи за вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, до особи може бути застосовано покарання у виді позбавлення волі з реальним строком його відбування, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти чи переховуватись.
3.29.Тому слідча суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що ця обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. 
3.30.Поряд з цим, відповідно до ст. 69-2 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, та укладення угоди про визнання винуватості у кримінальних провадженнях щодо корупційних кримінальних правопорушень укладення угоди про визнання винуватості, на що звертав увагу захисник, допускається лише за умови виконання вимог пункту 2 або 2-1 частини четвертої статті 469 КПК України, а саме (1) викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи (осіб) у вчиненні будь-якого корупційного кримінального правопорушення чи кримінального правопорушення, пов`язаного з корупцією, та якщо інформація щодо вчинення такою особою (особами) кримінального правопорушення буде підтверджена доказами, і за умови повного або часткового (з урахуванням характеру та ступеня участі особи у вчиненні злочину) відшкодування підозрюваним або обвинуваченим завданого збитку або заподіяної шкоди (якщо такі збитки або шкода були завдані); (2) у разі відсутності ознак вчинення цих кримінальних правопорушень у співучасті, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, і за умови повного відшкодування підозрюваним або обвинуваченим завданого збитку або заподіяної шкоди (якщо таких збитків або шкоди було завдано).
3.31.З огляду на наявну кваліфікацію дій підозрюваного друга із зазначених умов наразі не може бути застосована.
3.32.Також слідча суддя звертає увагу, що укладення угоди про визнання винуватості є правом сторін кримінального провадження, потребує досягнення згоди між ними, урахування прокурором обставин, зазначених у ст. 470 КПК України, а також подальшого затвердження судом відповідно до ст. 473 КПК України.
3.33.Отже, сама лише унормована можливість укладення угоди про визнання винуватості не є підставою для висновку, що така буде укладена, та як наслідок підозрюваному призначено покарання більш м?яке, ніж передбачено законом. 
3.34.Таким чином, існування ризику переховування підтверджується ймовірністю для підозрюваного бути засудженим на тривалий строк з примусовим відчуженням всього належного йому майна у сукупності з наступними обставинами.
3.35.У зв`язку із введенням на території України правового режиму воєнного стану, низкою нормативно-правових актів встановлено обмеження для перетину державного кордону громадянами України, а зокрема, військовозобов`язаними чоловіками.
3.36.Однак, наявні підстави вважати, що навіть в умовах загальної заборони перетину державного кордону військовозобов`язаними чоловіками ОСОБА_3 має можливість легально виїхати з України.
3.37.З цього приводу слідча суддя звертає увагу, що під час огляду 14.11.2024 мобільного телефону ОСОБА_7 віднайдено фотознімки екрану іншого мобільного пристрою візуального схожого на мобільний пристрій іРhone компанії Apple із листуванням із абонентом «Батарейка», ймовірно ОСОБА_3 , яке стосується можливості виїзду за межі країни у зв`язку із досудовим розслідуванням, ймовірно у кримінальному провадженні № 42020160000000766. Зокрема, в цьому листуванні останній написав: «Привіт. Допоможи і підкажи, які варіанти мені виїхати. ОСОБА_26 моя інвалід, я можу її вивозити на лікування, як це оформлювати швидко і в мене білий квиток. Варіантів у мене немає так як цей нічого вирішувати не буде це факт і не думає. На мені вирішив відігратися і щоб хтось відсидів і хтось був цапом відбувайлом я це вже зрозумів і догнав. Я не буду цього чекати і мені треба твоя компетентність по виїзду. Далі будемо рухатись. Я не можу заїхати в СІЗО» /а.с. 126-136 т. 1/.
3.38.За наведеного фрагменту листування слідує, що ОСОБА_3 мав намір виїхати з України для ухилення від органу досудового розслідування, супроводжуючи особу з інвалідністю.
3.39.Така можливість перетину державного кордону під час воєнного стану передбачена у п. 2-1 Правил перетинання державного кордону громадянами України, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57.
3.40.Також слідча суддя не виключає можливості того, що ОСОБА_3 може нелегально перетнути кордон, з огляду на тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється. Очевидно, що в умовах, які існують в Україні, викликаних безпрецедентною військовою та нелюдською агресією російської федерації проти України, у підозрюваного збільшуються можливості для ухилення від органу досудового розслідування та суду, адже у держави наразі з об`єктивних причин через дії російської федерації відсутні можливості належним чином контролювати поведінку та місцезнаходження підозрюваного, а також державний кордон у місцях активних бойових дій.
3.41.За огляду на викладене, підозрюваний, маючи два дійсних паспорти громадянина України для виїзду за кордон /а.с. 232, 233 т. 3/ може безперешкодно покинути територію України з метою переховування від органу досудового розслідування та/або суду. 
3.42.До того ж, в умовах збройної агресії російської федерації проти України велика кількість держав - партнерів України, запровадила особливі умови надання прихистку її громадянам, у т.ч. соціальне, матеріальне забезпечення.
3.43.Вирішуючи щодо можливостей підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду, слідча суддя бере до уваги також відомості про його майновий стан.
3.44.Так, за період з 1998 по 2024 рік дохід ОСОБА_3 склав 16 972 947 грн /а.с. 120-125 т. 1/. 
3.45.Слідча суддя зважає, що у власності ОСОБА_3 відсутнє будь-яке нерухоме майно. Поряд з цим, за даними Реєстру речових прав на нерухоме майно на все нерухоме майно ОСОБА_3 в межах суми стягнення в розмірі 411 217,84 грн накладено арешт на підставі рішення приватного виконавця від 25.07.2023 /а.с. 116, 117, 119 т. 1/.
3.46.Проте відповідні зобов`язання підозрюваного, на переконання слідчої судді, суттєво не погіршують майновий стан підозрюваного.
3.47.Так, слідча суддя зважає, що згідно із протоколом огляду від 09.07.2025 інформації, яка містилася в мобільному телефоні ОСОБА_3 , встановлено наявність листування між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , зі змісту якого вбачається, що останні обговорювали між собою відсоткове співвідношення отриманих грошових коштів від реалізації об`єкту злочинного посягання - виробничого будинку з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 84-106 т. 3/
3.48.З огляду на викладене, реальний майновий стан ОСОБА_3 може перевищувати офіційно відображений. 
3.49.Вирішуючи щодо майнового стану підозрюваного ОСОБА_3 слідча суддя також бере до уваги, що останній, згідно із відкритими даними, є засновником:
-ТОВ «Вендібл продакт», в якому ОСОБА_3 належить частка номінальною вартістю 10 000 грн, що складає 100% статутного капіталу; 
-ТОВ «КНАП», в якому ОСОБА_3 належить частка номінальною вартістю 30 000 грн, що складає 100% статутного капіталу;
-ТОВ «Новострой 2008», в якому ОСОБА_3 належить частка номінальною вартістю 1 150 000 грн, що складає 100% статутного капіталу;
-частка номінальною вартістю 300 000 грн, що складає 24% статутного капіталу ТОВ «Партс естейт».
3.50.За таких обставин, слідча суддя переконана, що ОСОБА_3 має достатньо майнових ресурсів, аби забезпечити тривале життя в умовах переховування від органу досудового розслідування та/або суду. 
3.51.З огляду на викладене, стороною обвинувачення доведено, що ризик переховування підозрюваного ОСОБА_3 від органу досудового розслідування та/або суду продовжує існувати.

Ризик незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні
3.52.З цього питання слідча суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні.
3.53.Так, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). 
3.54.Водночас, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманими у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто якщо свідки допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею. 
3.55.Поряд з цим, за змістом ч. 11 ст. 615 КПК України як докази в суді можуть бути використані і показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану. Проте хід і результати такого допиту мають фіксуватися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.
3.56.Тому, ризик впливу на свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, та дослідження їх судом. 
3.57.Відповідний незаконний вплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на підозрюваного як на особу, яка вчинила злочин, так і свідків, які можуть надати свідчення щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються підозрюваному та не мають безпосереднього зв`язку із його особою (наприклад, показання понятих, які брали участь у слідчих діях). 
3.58.Натомість, підозрюваний, будучи обізнаним про них та можливих свідків вчинення злочину, у силу тяжкості покарання, що йому загрожує, може впливати на зміст їх показань.
3.59.Так, прокурор покликався, що під час досудового розслідування не допитано низку осіб, а зокрема, директора ТОВ «БАЙКОРП» ОСОБА_10 , який перебуває за межами України.
3.60.Також, у клопотанні зазначено, що ОСОБА_3 може здійснювати вплив на головного державного виконавця ОСОБА_11 , яка склала, та керівника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_12 , яка підписала заявку № 10.03?3132/В-7 щодо передачі на реалізацію арештованого майна, а саме: виробничого будинку з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 3026 кв.м, яку подано Одеській філії ДП «СЕТАМ».
3.61.Слід зазначити, що на підставі такої заявки 25.03.2020 на електронному майданчику ДП «СЕТАМ» опубліковано оголошення про реалізацію названого об`єкта зі стартовою вартістю 6 455 494,74 грн.
3.62.З цього приводу слідча суддя також бере до уваги, що ОСОБА_11 за зверненням ОСОБА_7 , як в.о. начальника ДП «ЧОРАЗМОРШЛЯХ» за змістом повідомлення про підозру не вжила всіх передбачених законом заходів для виявлення коштів боржника та іншого майна, що безпосередньо не використовується у виробництві, шляхом визначення першочергового звернення стягнення на зазначене майно, незаконно описала та арештувала виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 3026 кв. м, про що винесла відповідну постанову, а також на підставі поданого ОСОБА_7 листа від 27.02.2020 № 001/30, 17.03.2020 ОСОБА_11 винесла постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «ІКБ «ТРІАДА» для участі у виконавчому провадженні та доручила проведення оцінки.
3.63.За викладеного, наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 можуть володіти відомостями, які мають значення для встановлення обставин у цьому кримінальному провадженні.
3.64.За таких обставин, наявні обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_3 для ухилення від кримінальної відповідальності може незаконно впливати на цих осіб з метою як недопущення надання ними показань, так і їх зміни.
3.65.Поряд з цим, слідча суддя виходить також з того, що для здійснення тиску не обов`язково осіб знати особисто. Для цього достатньо, наприклад, того, що особі, якій загрожує покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, після ознайомлення з матеріалами справи, у т.ч. й цього клопотання детектива, стануть відомі анкетні дані свідків. Тому з метою уникнення покарання, ця особа, може вчиняти дії, покликані на примушення свідків, до зміни показань чи до відмови від їх надання.
3.66.Крім того, слідча суддя звертає увагу, що підозрюваний, зважаючи на тяжкість покарання, що йому загрожує, може також вдатись до спроб незаконного впливу на інших підозрюваних, шляхом узгодження з ними позиції щодо надання показань (їх змісту, характеру, обсягу), зміни ними показів та процесуальної поведінки.
3.67.До того ж, прокурор покликався, що під час огляду 14.11.2024 мобільного телефону ОСОБА_7 віднайдено фотознімки екрану іншого мобільного пристрою візуального схожого на мобільний пристрій іРhone компанії Apple із листуванням із абонентом «Батарейка», ймовірно ОСОБА_3 , яке стосується можливості виїзду за межі країни у зв`язку із досудовим розслідуванням, ймовірно у кримінальному провадженні № 42020160000000766 /а.с. 90-100 т. 1/.
3.68.Висновується, що ОСОБА_7 може спілкуватися зі ОСОБА_3 стосовно досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42020160000000766 із використанням стороннього мобільного пристрою, що може свідчити про вжиття заходів конспірації у своєму спілкуванні.
3.69.Викладені обставини у сукупності та взаємозв`язку дають достатні підстави вважати, що продовжує існувати ризик впливу ОСОБА_3 на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється
3.70.Обґрунтовуючи цей ризик прокурор покликався, що ОСОБА_3 вніс об`єкт злочинного посягання до статутного капіталу ТОВ «ЧОРНОМОР-БРИЗБУД» чим, за наявними даними, вчинив дії, спрямовані на легалізацію майна, одержаного злочинним шляхом, а також після вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень продовжив діяльність, пов`язану зі сприянням іншим особам у реалізації схем, які мають ознаки ухилення від сплати податків, легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом, переведення безготівкових коштів у готівку та проведення фіктивних фінансово-господарських операцій і правочинів, існують підстави вважати, що така поведінка не має випадкового чи одноразового характеру.
3.71.Наведені обставини у своїй сукупності, на переконання прокурора, свідчать про стійку протиправну спрямованість дій ОСОБА_3 , його обізнаність із механізмами вчинення та приховування економічних злочинів, а також про наявність реального ризику продовження злочинної діяльності та вчинення інших кримінальних правопорушень аналогічного характеру.
3.72.За таких обставин, прокурор вважає, що існує ризик вчинення ОСОБА_3 іншого кримінального правопорушення або продовження кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.
3.73.Слідча суддя звертає увагу, що продовжуючи строк тримання ОСОБА_3 під вартою востаннє слідчий суддя ці ризики не встановив.
3.74.Натомість, обставини, на які покликається прокурор не є новими, такими, що виникли після прийняття слідчим суддею відповідного рішення.
3.75.Тому наразі прокурор не довів, що існують названі ризики.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою для запобігання ризикам 
3.76.Відповідно до ст. 178 КПК України, слідча суддя враховує, що дії, які інкримінуються підозрюваному підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, тобто є кримінально караними. Описана у клопотанні та повідомленні про підозру фабула кримінального правопорушення у сукупності з наданими стороною обвинувачення матеріалами досудового розслідування вказують на наявність вагомих доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з такими кримінальними правопорушеннями.
3.77.Також покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винуватим у вчиненні таких кримінальних правопорушень, пов`язане із позбавленням волі та конфіскацією усього належного йому майна.
3.78.Слідча суддя встановила, що підозрюваний раніше не судимий, доказів притягнення його до кримінальної відповідальності в іншому кримінальному провадженні, дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, у розпорядженні слідчої судді немає. 
3.79.Також, слідча суддя зважає, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_3 , пов`язані із заволодінням майном державного підприємства вартістю 59 717 000 грн та його легалізації.
3.80.Поряд з цим, слідча суддя враховує, що станом на день вирішення клопотання підозрюваному виповнилось 52 роки /а.с. 232, 233 т. 3/.
3.81.У судовому засіданні сторона захисту звернула увагу, що ОСОБА_3 перебуває у цивільному шлюбі, утримує трьох неповнолітніх дітей /а.с. 11-13 т. 4/. 
3.82.Даних щодо наявності у підозрюваного постійного місця роботи, його репутації слідчій судді не надано.
3.83.У судовому засіданні підозрюваний покликався на неналежний стан свого здоров`я, що такий в умовах тримання під вартою погіршився, проте належних даних на підтвердження цих обставин не надав. 
3.84.Про майновий стан підозрюваного слідча суддя вже зазначала в цій ухвалі.
3.85.Беручи до уваги наведене у цьому розділі ухвали, слідча суддя вважає, що встановлені ризики не нівелюються зазначеними обставинами.
3.86.З огляду на викладені обставини, на переконання слідчої судді, запобігти встановленим ризикам можливо шляхом продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, тобто, до 17.08.2026 включно, але в будь-якому разі у межах строку досудового розслідування. 
3.87.Оцінюючи можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, слідча суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі, застава, домашній арешт, особиста порука та особисте зобов`язання не зможуть запобігти визначеним ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. 
3.88.Домашній арешт, у тому числі цілодобовий, на необхідності застосування якого наполягала сторона захисту, а також застава не будуть достатніми запобіжними заходами, адже пов`язані з доступом підозрюваного до технічних засобів, безпосередніх соціальних контактів з іншими особами, що також може завадити виконанню завдань кримінального провадження на цьому його етапі. 
3.89.Застосування застави як основного запобіжного заходу відтерміновує можливість виконання такого заходу, що, з урахуванням установлених слідчою суддею ризиків, створює сприятливі умови для їх реалізації.
3.90.Поряд з цим, порушення домашнього арешту може зумовити лише ініціювання питання застосування до підозрюваного більш суворого запобіжного заходу.
3.91.Слід зазначити, що через військову агресію російської федерації та, як наслідок, запроваджений на території України воєнний стан, постійну загрозу ракетних та інших обстрілів, пошкодження об`єктів критичної інфраструктури, систематичні збої у роботі мережі електропостачання та засобів зв`язку, участь працівників Національної поліції, які відповідно до ч. 3 ст. 181 КПК України виконують ухвалу про домашній арешт у забезпеченні громадської безпеки та охорони держави, дієвість та ефективність запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть за умови застосування електронних засобів контролю, об`єктивно знижується і у даному кримінальному провадженні не може запобігти встановленим слідчою суддею ризикам. 
3.92.Особиста порука та особисте зобов`язання тим більше не зможуть належним чином забезпечити досягнення мети застосування запобіжного заходу. Адже, у випадку їх застосування, з огляду на встановлені слідчою суддею ризики, відсутні будь-які стримуючі стимули від неналежного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а так само відсутній належний контроль за їх дотриманням. 
3.93.Окремо щодо доводів сторони захисту щодо незадовільного стану його здоров?я слідча суддя зауважує, що згідно з Правилами внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 14.06.2019 № 1769/5, у СІЗО здійснюються медичний контроль за станом здоров`я ув`язнених і засуджених шляхом проведення медичних оглядів та обстежень, виявлення осіб, які потребують лікування та постійного медичного нагляду, проведення щодо них лікувально-оздоровчих заходів з метою збереження здоров`я і працездатності, амбулаторне і стаціонарне лікування відповідно до системи стандартів у сфері охорони здоров`я, клінічних протоколів надання медичної допомоги в порядку, передбаченому законодавством. Окрім того, лікарські засоби ув`язнені та засуджені приймають відповідно до медичних призначень під контролем медичного працівника. За потреби цілодобового невідкладного прийому лікарських засобів їх видають на руки хворому (не більше добової норми) за призначенням лікуючого лікаря.
3.94.Відповідно до статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в СІЗО організовуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Для цього на території СІЗО функціонує медична частина. Медична частина забезпечує надання первинної лікувально-профілактичної допомоги ув`язненим і засудженим, яка включає консультацію медичного працівника, діагностику і лікування захворювань, травм та отруєнь, профілактичні заходи, направлення хворого ув`язненого чи засудженого для надання спеціалізованої та високоспеціалізованої допомоги.
3.95.Слідча суддя також звертає увагу, що підозрюваний має право звертатися за лікарськими консультаціями та лікуванням до закладів охорони здоров`я, що мають ліцензію Міністерства охорони здоров`я України, які надають платні медичні послуги та не віднесені до відання центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань та пробації. Оплату таких послуг і придбання необхідних лікарських засобів або їх аналогів, медичних виробів, технічних та інших засобів реабілітації здійснюють ув`язнені та засуджені або їхні родичі за рахунок власних коштів.
3.96.Консультування та амбулаторне лікування в таких випадках здійснюються в медичних частинах під наглядом медичних працівників. У разі потреби у лікуванні в умовах стаціонару ув`язнений або засуджений має право отримувати медичну допомогу і лікування, в тому числі платні медичні послуги за рахунок особистих коштів чи коштів рідних та близьких, у зазначених закладах охорони здоров`я. Підставою для надання такої медичної допомоги є медичний висновок.
3.97.Установлено, що адміністрація СІЗО організовує та забезпечує цілодобову охорону ув`язнених та засуджених під час лікування у закладах охорони здоров`я.
3.98.Отже, навіть за потреби консультування чи лікування поза межами медичної частини слідчого ізолятора, таке може забезпечуватись ОСОБА_3 і в умовах запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обставини, які перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
3.99.Відповідно до ч. 1 ст. 290 КПК України підставою для завершення досудового розслідування є визнання зібраних під час досудового розслідування доказів достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, про що прокурор або слідчий, за погодженням прокурора, повідомляє сторону захисту та надає їй доступ до матеріалів досудового розслідування.
3.100.Отже, визначення моменту завершення досудового розслідування є дискреційним повноваженням слідчого, прокурора, яке, водночас, має бути здійснено у межах строків досудового розслідування, інакше - слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України. 
3.101.Як зазначалось, у цьому кримінальному провадженні стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, надано стороні захисту доступ до матеріалів досудового розслідування. Отже, натепер кримінальне провадження перебуває на стадії ознайомлення стороною захисту із матеріалами досудового розслідування.
3.102.Слідча суддя також враховує, що окрім ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження, необхідним є також складання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, проведення інших процесуальних дій, пов`язаних із закінченням досудового розслідування для прийняття стороною обвинувачення кінцевого процесуального рішення за результатами досудового розслідування.
3.103.Отже, незважаючи на завершення досудового розслідування, воно є незакінченим, оскільки обвинувальний акт ще не складений і не направлений до суду, не прийняте інше кінцеве процесуальне рішення в цьому кримінальному провадженні. 
3.104.За викладеного, слідча суддя доходить висновку, що прокурор довів наявність обставин, які перешкоджають закінченню досудового розслідування і звернення з обвинувальним актом до суду до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчої судді щодо тримання ОСОБА_3 під вартою.
3.105.Водночас, слід зазначити, що буквальне тлумачення п. 2 ч. 3 ст. 199 КПК України вказує на те, що продовження строку тримання під вартою можливе за наявності обставин, які перешкоджають саме завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали, а не закінчення.
3.106.Поряд з цим, слідча суддя звертає увагу, що досудове розслідування, яке має наслідком звернення до суду з обвинувальним актом або з клопотанням про застосування примусових заходів, має три ключові віхи: (1) початок - визначається внесенням відомостей до ЄРДР; (2) завершення - пов`язується з фактом відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи та іншим особам відповідно до положень ст. 290 КПК України; (3) закінчення - фіксується направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
3.107.Тобто, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, як це передбачено у ст. 219 КПК України, та не має точок дотику із завершенням досудового розслідування. 
3.108.На цьому наголосив Верховний Суд у справі № 344/6630/17.
3.109.Натомість, згідно із п. 2 ч. 3 ст. 199 КПК України, прокурор у клопотанні про продовження строку дії тримання під вартою, зобов?язаний навести виклад обставин, які перешкоджають саме завершенню досудового розслідування, а не його закінченню.
3.110.Слід зауважити, що строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки досудового розслідування (ч. 5 ст. 219 КПК України). Слідча суддя також враховує, що окрім ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження, необхідним є також складання обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, проведення інших процесуальних дій, пов`язаних із закінченням досудового розслідування для прийняття стороною обвинувачення кінцевого процесуального рішення за результатами досудового розслідування.
3.111.Отже, незважаючи на завершення досудового розслідування, воно є незакінченим, оскільки обвинувальний акт ще не складений і не направлений до суду, не прийняте інше кінцеве процесуальне рішення в цьому кримінальному провадженні.
3.112.За викладеного, слідча суддя доходить висновку про наявність обставин, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 199 КПК України, які виправдовують продовження строку тримання ОСОБА_3 під вартою, в т.ч. поза межами завершення досудового розслідування.

Щодо розміру застави
3.113.За змістом приписів ч. 4 ст. 182 КПК України при визначенні розміру застави слідча суддя зобов`язана врахувати: 
-обставини кримінального правопорушення;
-майновий та сімейний стан підозрюваного, інші дані про його особу;
-встановлені ризики, визначені ст. 177 КПК України;
-можливість достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків;
-те, що такий розмір не може бути завідомо непомірним для підозрюваного.
3.114.Європейський суд з прав людини вважає, що розмір застави має оцінюватись, з огляду на, з-поміж іншого, ступінь вірогідності того, що перспектива втрати застави або вжиття заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі» («Гафа проти Мальти» (Gafa v. Malta) від 22.05.2018, заява № 54335/14, § 70; «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28.09.2010, заява № 12050/04, § 78).
3.115.Водночас, підозрюваний, якого судові органи готові відпустити під заставу, повинен надати вірну інформацію, яку за необхідності можливо перевірити, щодо суми застави, яка може бути призначена (рішення у справах «Іванчук проти Польщі» (Ivanchuk v. Poland) від 15 листопада 2001 року, заява № 25196/94, § 66; «Тошев проти Болгарії» (Toshev v. Bulgaria) від 10 серпня 2006 року, заява № 56308/00, § 68).
3.116.Виходячи із встановлених під час розгляду цього клопотання обставин, слідча суддя переконана, що розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки. З іншого боку, розмір застави не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов застави, це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке перетворилося б на безальтернативне.
3.117.Слідча суддя переконана, що застава застосовується не з метою забезпечити відшкодування шкоди, а, зокрема, задля належної процесуальної поведінки підозрюваного.
3.118.Водночас, враховує, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні двох особливо тяжких корупційних злочинів.
3.119.Поряд з цим, відповідно до п. 11 ст. 178 КПК України при застосуванні запобіжного заходу слідча суддя зобов`язана також врахувати розмір шкоди, у завданні якої підозрюється ОСОБА_3 , а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, що було предметом оцінки слідчої судді у цій ухвалі.
3.120.При визначенні розміру застави слідча суддя також бере до уваги обставини ймовірного вчинення кримінального правопорушення, встановлені ризики, у сукупності із майновим станом підозрюваного, особистими даними, про які уже зазначалось у цій ухвалі, зокрема, його вік, сімейний стан, соціальні зв`язки, відсутність відомостей про наявність судимостей.
3.121.Водночас, слідча суддя також враховує, що застава може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною та/або юридичною особою (заставодавцем), що передбачено ч. 2 ст. 182 КПК України. 
3.122.Зважаючи на майновий стан підозрюваного у сукупності з обставинами ймовірного вчинення кримінального правопорушення, даними про його особу, встановленими ризиками, про що вже наведено в цій ухвалі, слідча суддя переконана у тому, що обґрунтованим розміром застави є 832 000 грн.
3.123.До того ж, такий розмір застави був визначений відповідно до ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30.04.2026 у справі № 991/4058/26 /а.с. 197-222 т. 1/, що залишена без змін колегією суддів АП ВАКС від 06.05.2026 з покликанням на те, що з одного боку такий розмір буде утримувати підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого, не перетворить обраний йому запобіжний захід на безальтернативне ув`язнення.
3.124.Поряд з цим, з моменту постановлення такого рішення слідчим суддею, жодних змін щодо обставин, які підлягають врахуванню під час застосування чи продовження застосування запобіжного заходу, не відбулося. Даних про таке слідчій судді не надано. 
3.125.Отже, з огляду на викладене наявні обґрунтовані підстави вважати, що невнесення застави у такому розмірі за підозрюваного не вказує на його непомірний розмір та саме по собі не може слугувати підставою для його зменшення з плином часу.

3.126.Щодо покладення обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України
3.127.Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 183 КПК України в ухвалі слідчого судді зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
3.128.З огляду на встановлені ризики, обставини, викладені в повідомленій підозрі та дані матеріалів клопотання, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України слід зобов`язати підозрюваного ОСОБА_3 прибувати за вимогою до слідчого (детектива), прокурора та суду.
3.129. Окрім того, згідно із цією ж нормою слід зобов`язати підозрюваного ОСОБА_3 виконувати обов`язки, необхідність покладення яких доведена прокурором, а саме: (1) не відлучатися з м. Одеси без дозволу слідчого (детектива) або прокурора; (2) повідомляти слідчого (детектива), прокурора про зміну свого місця проживання та місця роботи; (3) утримуватись від спілкування з підозрюваними ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 з приводу обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру; (4) утримуватись від спілкування з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , з приводу обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру; (5) здати на зберігання до Приморського відділу м. Одеса Державної міграційної служби України паспорти громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 21.05.2021, НОМЕР_6 від 02.02.2018, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
3.130.Слідча суддя звертає увагу, що прокурор просив продовжити строк тримання під вартою із можливістю внесення застави та покладенням обов`язків, серед яких є ті, які слідчий суддя, продовжуючи востаннє (30.04.2026) строк тримання ОСОБА_3 під вартою, не покладав. Зокрема, прокурор просив також покласти на ОСОБА_3 обов`язки (1) не відлучатися з м. Одеси без дозволу не лише слідчого (детектива), прокурора, а й суду; (2) повідомляти не лише слідчого (детектива), прокурора про зміну свого місця проживання та місця роботи, а й суд; (3) утримуватись від спілкування із іншими підозрюваними як безпосередньо, так і опосередковано; (4) здати на зберігання до Приморського відділу м. Одеса Державної міграційної служби України не лише паспорти громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 21.05.2021, НОМЕР_6 від 02.02.2018, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, а й ті, що дають право на перетин адміністративної межі з тимчасово окупованими територіями України.
3.131.Проте у задоволенні клопотання в частині покладення цих обов`язків слід відмовити, оскільки вони не були визначені попередньою ухвалою слідчого судді від 30.04.2026, а прокурор не навів нових обставин, які б зумовлювали необхідність їх покладення. На переконання слідчої судді, їх застосування без належного обґрунтування суперечитиме принципу пропорційності, закріпленому у ст. 132 КПК України, та не відповідатиме меті продовження запобіжного заходу.
3.132.З огляду на встановлені у цій ухвалі обставини, а також обставини, викладені в підозрі, зазначені обов`язки, у разі внесення застави, покладаються на підозрюваного строком на два місяці (ч. 7 ст. 194 КПК України). Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються (ч. 7 ст. 194 КПК України).
3.133.Водночас, слідча суддя зважає на позицію Великої Палати Верховного Суду, згідно з якою, зокрема, у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення (постанова від 16.12.2021 у справі № 11-164сап21).
3.134.З огляду на викладене, ураховуючи також позицію Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine), заява № 63566/00, від 18.07.2006, слідча суддя не вважає за необхідне надавати окремо детальні відповіді на ряд інших доводів сторін, оскільки вони не мають суттєвого значення для вирішення питань цього розгляду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 177, 178, 182, 183, 194-197, 199, 372 КПК України, слідча суддя
п о с т а н о в и л а:
Клопотання задовольнити частково.
Продовжити підозрюваному ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто, до 17.08.2026 включно, але в межах строку досудового розслідування.

Визначити підозрюваному ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 832 000 (вісімсот тридцять дві тисячі) грн 00 коп. 
Застава може бути внесена підозрюваним, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Вищого антикорупційного суду за реквізитами: код ЄДРПОУ 42836259, номер рахунку за стандартом UA678201720355279004000096000.
У разі внесення застави у визначеному слідчою суддею розмірі вважається, що до підозрюваного обрано запобіжний захід у вигляді застави.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу, протягом дії ухвали.

У випадку внесення застави зобов`язати підозрюваного ОСОБА_3 прибувати за вимогою до слідчого (детектива), прокурора та суду та виконувати такі обов`язки:
-не відлучатися з м. Одеси без дозволу слідчого (детектива) або прокурора;
-повідомляти слідчого (детектива), прокурора про зміну свого місця проживання та місця роботи;
-утримуватись від спілкування з підозрюваними ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 з приводу обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру;
-утримуватись від спілкування з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , з приводу обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру;
-здати на зберігання до Приморського відділу м. Одеса Державної міграційної служби України паспорти громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 21.05.2021, НОМЕР_6 від 02.02.2018, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

В іншій частині клопотання відмовити.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, в такому разі контроль за виконанням ухвали в частині виконання покладених на підозрюваного обов`язків покласти на детективів Національного антикорупційного бюро України.
Строк дії обов`язків, покладених слідчою суддею, у разі внесення застави, визначити два місяці з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до такої палати протягом п`яти днів з її оголошення. 
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідча суддя          ОСОБА_1