03.02.2026 Справа № 756/13966/25
№ 756/13966/25

П О С Т А Н О В А
іменем України

03 лютого 2026 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Дев`ятко В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

в с т а н о в и в:

14 серпня 2025 року, близько 22 год. 25 хв., ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «SKODA», номерний знак ( далі н.з.) НОМЕР_1 , по просп. Володимира Івасюка 25, що у м. Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння. Від огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому Законом порядку, що було зафіксовано технічним засобом відеозапису (нагрудна камера патрульного поліцейського).
Окрім цього. 10 вересня 2025 року, близько 22 год. 26 хв., ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «SKODA», номерний знак ( далі н.з.) НОМЕР_1 , по просп. Володимира Івасюка 57, що у м. Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння. Від огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому Законом порядку, що було зафіксовано технічним засобом відеозапису (нагрудна камера патрульного поліцейського).
Будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП України), ОСОБА_1  у судове засідання не з`явився та не повідомив суду про поважні причини свого неприбуття.
Разом з тим, захисник Гулько Ж.В. подала до суду клопотання, в у якому просила суд прийняти та врахувати надані нею письмові докази під час вирішення справи по суті. У поданому клопотанні захисник зазначила, що огляд особи на стан алкогольного сп`яніння було проведено з порушенням вимог чинного законодавства та відповідних нормативних актів, зокрема Інструкції про порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також вимог законодавства у сфері метрології та використання спеціальних технічних засобів. Посилалась на відсутність належних доказів проведення своєчасної повірки та технічного обслуговування приладу, яким здійснювався огляд, що, на її думку, ставить під сумнів достовірність отриманих результатів та свідчить про їх недопустимість як доказів у справі. Також захисник звертала увагу на необхідність оцінки судом усіх доказів у їх сукупності з урахуванням принципів повноти, всебічності та об`єктивності дослідження обставин справи. 
У зв`язку з викладеним просила суд долучити подані документи до матеріалів справи та врахувати їх під час ухвалення рішення.
Вивчивши та дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, з огляду на таке.

Відповідно до положень ст. 9 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Положеннями ст. 251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами та іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1  підтверджується:
- даними, що містяться в протоколах про адміністративне правопорушення серії ЕПР1, № 449992, серії ЕПР1 № 423367, в яких зафіксовано факт керування ОСОБА_1  транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння;
- відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , добровільно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Dr?ger», однак з результатами огляду не погодився та, у подальшому, відмовився пройти огляд в медичному закладі. 
Таким чином, наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_1  порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.
Разом з тим суд не погоджується з доводами та аргументами, викладеними захисником у поданому клопотанні, з огляду на таке. 
Відповідно до вимог ст. 251, 252, 280 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням на підставі всебічного, повного й об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності. Під час розгляду справи судом досліджено наявні у матеріалах справи докази, зокрема протокол про адміністративне правопорушення, матеріали, що підтверджують проведення огляду, та інші документи, а також інші належні докази (за наявності: відеозапис, пояснення, акт огляду, роздруківка результату тощо).
Доводи захисника щодо нібито порушення порядку проведення огляду та недопустимості його результатів зводяться до припущень і не підтверджуються матеріалами справи. Подані на обґрунтування клопотання документи самі по собі не спростовують факту проведення огляду в установленому законом порядку та не доводять, що під час фіксації результатів огляду було допущено такі істотні порушення, які б тягнули визнання цих доказів недопустимими.
Суд також враховує, що оцінка допустимості доказів здійснюється з урахуванням змісту, способу отримання та взаємозв`язку кожного доказу з іншими доказами у справі. У даному випадку сукупність досліджених судом доказів є узгодженою між собою та вказує на встановлені обставини, а тому підстав вважати, що результати огляду (як складова доказової бази) не можуть бути використані при вирішенні справи, суд не вбачає. У зв`язку з наведеним суд доходить висновку, що доводи захисника не спростовують наявних у справі доказів та не є підставою для визнання їх недопустимими, а відтак не підлягають задоволенню/врахуванню у запропонованому захисником обсязі.
Відповідно до ст. 33 КпАП України суд при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини.
Обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.
Обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.
Враховуючи викладене, з метою запобігання вчинення у подальшому нових правопорушень, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1  стягнення у виді штрафу в межах санкції інкримінованої статті КпАП України з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Керуючись статтями 33, 40-1, ч. 2 ст. 130 КпАП України, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд 
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути із  ОСОБА_1  судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 грн 60 коп.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 
Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці. 
Суддя         В.В. Дев`ятко