Справа № 354/1235/25 
Провадження № 33/4808/346/26 
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Ваврійчук Т. Л. 
Суддя-доповідач Повзло 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2026 року м. Івано-Франківськ
Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю адвоката Гунько О.Ю.,
розглянувши апеляційні скарги адвоката Олексюк Роксолани Зіновіївни та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 20 квітня 2026 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Правопорушення вчинено за наступних обставин.
31 серпня 2025 року о 02 год. 08 хв. громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Audi A6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в с. Поляниця, вул. Урочище Вишні, 23, Надвірнянський район, Івано-Франківської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, почервоніння обличчя. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, ОСОБА_1 відмовився. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у закладі охорони здоров`я КНП «Надвірнянська ЦРЛ» у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу №23 від 31 серпня 2025 року, результат 0,65 проміле. Водій ОСОБА_1 з результатом погодився. Від керування транспортним засобом відсторонений. 
Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в його діях.
Вважає, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, ухваленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, не відповідає фактичним обставинам справи.
Зазначає, що матеріали справи не місять даних про те, що він погодився з результатом огляду, про те що його було відсторонено від керування і не місять даних про огляд у лікаря нарколога. 
Вказує, що у нього були відсутні ознаки сп`яніння і факт вживання алкоголю він заперечував.
Наголошує, що він наполягав на проведенні медичного огляду шляхом здачі аналізів, однак лікар запевнив, що такі дослідження проводяться лише у випадку дорожньо-транспортної пригоди і у випадку відмови від огляду на стан сп`яніння за допомогою газоналізатора, буде складений протокол про відмову від проходження огляду. Медичний огляд на стан сп`яніння фактично обмежився одноразовим продуванням технічного приладу, від чого він фактично відмовився на місці зупинки. При цьому, повторне обстеження через 20 хвилин не проводилось і не відображене в акті. Також, на запитання працівника поліції, лікар вказав, що ним застосовувався технічний прилад «Алкофор-406», про що поліцейський вказав у направленні, однак у висновку лікар зазначив «Алкофор-405», не зазначивши його номера та дати останньої повірки. 
Звертає увагу, що лікарем не проводився медичний огляд, оскільки ні тиск, ні пульс йому не вимірювався, стан свідомості, мовної здатності, вегетативно-судинних реакцій, дихання не перевірявся, хоча це зазначено в акті, який наданий КНП «Надвірнянська ЦМЛ». Відомості, внесені до акту медичного огляду, не відповідають фактичним обставинам. Хоча він наполягав на проведенні альтернативного (лабораторного) дослідження біологічних зразків (крові, сечі чи слини), у задоволенні цього клопотання було безпідставно відмовлено. 
При цьому звертає увагу, що у разі незгоди особи на проведення огляду із застосуванням технічних засобів, уповноважені особи зобов`язані забезпечити проведення медичного огляду із використанням лабораторних методів дослідження, оскільки саме такі методи є найбільш точними та виключають сумніви у достовірності результату. Таким чином, відмова у проведенні лабораторного дослідження крові фактично позбавила його можливості реалізувати своє право на захист та спростувати результат огляду з використанням спеціального технічного засобу. 

В апеляційній скарзі адвокат Олексюк Р.З. просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 .
Вважає, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, ухваленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, не відповідає фактичним обставинам справи.
Вказує, що суд першої інстанції допустив спрощений підхід при розгляді справи, не з`ясував обставин справи.
Наголошує, що огляд ОСОБА_1 проведено з істотним порушенням встановленої процедури, оскільки він наполягав на проведення медичного огляду шляхом здачі аналізів, однак лікар запевнив, що такі дослідження проводяться лише у випадку дорожньо-транспортної пригоди і у випадку відмови від огляду на стан сп`яніння за допомогою газоналізатора, буде складений протокол про відмову від проходження огляду. Результат вимірювання лікар продемонстрував працівнику поліції, після чого останній повідомив показник 0,65 проміле. Медичний огляд на стан сп`яніння фактично обмежився одноразовим продуванням технічного приладу, від чого ОСОБА_1 відмовився на місці зупинки. При цьому, повторне обстеження через 20 хвилин не проводилось і не відображене в акті. Незважаючи на те, що ОСОБА_1 наполягав на проведенні альтернативного (лабораторного) дослідження біологічних зразків (крові, сечі чи слини), у задоволенні цього клопотання було безпідставно відмовлено. 
Звертає увагу, що даних про те, що ОСОБА_1 погодився з результатом, а також, що його відсторонено від керування транспортними засобами матеріали справи не містять. Акт тимчасового затримання транспортного засобу не складався.

Адвокат Гунько О.Ю. з`явився в судове засідання апеляційного суду. Йому роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП. Клопотань не заявлено. Просив задовольнити апеляційну скаргу. Повідомив, що ОСОБА_1 відомо про судове засідання.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, неодноразово належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду, клопотань від про відкладення розгляду апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не подавав, не поступало і заяв зміну місця проживання чи про перебування в іншому місці з поважних причин.
Так, особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі. 
Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
За таких обставин, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, а також з метою реалізації права на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).
Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Згідно з ст. 252 КУпАП оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.
Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.
Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.
Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції допустив спрощений підхід при розгляді справи, не з`ясував обставин справи не є слушним, оскільки суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні здійснив аналіз сукупності доказів по справі, надав оцінку обставинам та виніс законне і обґрунтоване рішення з належною мотивацією.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 31 серпня 2025 року серії ЕПР1 №439223 (а.с. 1) 31 серпня 2025 року о 02 год. 08 хв. громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Audi A6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в с. Поляниця, вул. Урочище Вишні, 23, Надвірнянський район, Івано-Франківської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, почервоніння обличчя. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, ОСОБА_1 відмовився. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у закладі охорони здоров`я КНП «Надвірнянська ЦРЛ» у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу №23 від 31 серпня 2025 року, результат 0,65 проміле. Водій ОСОБА_1 з результатом погодився. Від керування транспортним засобом відсторонений. Цим порушив вимоги п. 2.9. а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Обвинувачення є зрозумілим та таким, що не підлягає будь-якому подвійному тлумаченню.
Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою – інспектором В2Р1Б4 УПП в Івано-Франківській області лейтенантом поліції Колесником Н.О. з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним. 
ОСОБА_1 власноручним підписом у відповідній графі протоколу підтвердив, що йому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та вказав, що пояснення надасть у судді.
З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 2) вбачається, що ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками, такими як: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, почервоніння обличчя не пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою «ARLM-0288», підписав акт.
Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у КНП «Надвірнянська ЦРЛ» (а.с. 3), вбачається, що водій ОСОБА_1 , в якого виявлені ознаки сп`яніння – запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, почервоніння обличчя пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі за допомогою приладу Алкофор 406 з результатом 0,65 ‰ проміле.
Твердження апелянта про те, що направлення на огляд особи складалося в медичному закладі та про те, що у направленні міститься результат такого огляду не є підставою для визнання огляду недійсним, оскільки вказаний документ фіксує в динаміці перебіг огляду на стан сп`яніння. Такі відомості в направленні та спосіб його складання не порушують прав особи, в тому числі на захист. 
Як вбачається з висновку від 31 серпня 2025 року №23 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 4) ОСОБА_1 на час огляду, а саме 31 серпня 2025 року о 04 год. 15 хв. перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Вказаний висновок складений працівником закладу охорони здоров`я лікарем, із заповненням всіх необхідних реквізитів, не містить довільних висловлювань або помилок, є логічним та послідовним, підписаний лікарем та завірений печаткою.
Твердження апелянта про те, що огляд ОСОБА_1 проведено з істотним порушенням встановленої процедури, оскільки він наполягав на проведення медичного огляду шляхом здачі аналізів, однак лікар вказаного не зробив – не є слушним.
Вважаю, що лікарем дотримано вимог Інструкції в частині проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів.
Згідно акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №23 (а.с. 59) вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд у медичному закладі. Під час огляду у ОСОБА_1 одяг був чистий, шкірні покриви блідо – рожевого кольору, поведінка дещо напружена, в часі та просторі орієнтується правильно, мовна здатність напружена. У ОСОБА_1 на момент огляду дихання було 18 разів в хвилину, пульс 84 удари в хвилину, артеріальний тиск 130 на 80. Зіниці не змінені. Рухова сфера збережена, міміка звичайна, хода без хитань. ОСОБА_1 рухи виконував точно, тремтіння не було. Також вказано, що у ОСОБА_1 був легкий запах алкоголю з рота.
Твердження апелянта про те, що акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №23 (а.с. 59) було складено пізніше ніж сам висновок не впливає на доведеність вини  ОСОБА_1 , оскільки висновок щодо результатів медичного огляду складається безпосередньо після огляду особи в присутності поліцейського ще до отримання остаточних результатів лабораторних досліджень, які проводяться для уточнення наявних речовин, що спричинили стан сп`яніння та встановлення діагнозу, а акт засвідчує додаткові відомості про проведений огляд особи.
Вважаю, що лікарем було проведено достатню кількість необхідних лабораторних досліджень для виявлення сп`яніння у ОСОБА_1 .
Вирішення питання про те, у який саме спосіб та які методи дослідження з метою виявлення стану сп`яніння використовуватиме лікар при проведені огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, належить до дискреційних повноважень лікаря.
Лікар при проведенні огляду користується спеціальними знаннями, проводить медичний огляд обстежуваної особи та застосовує різні методи дослідження з метою виявлення стану сп`яніння і на підставі сукупності отриманих даних, оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, та несе правову відповідальність за правильність свого висновку.
Спосіб огляду на стан алкогольного сп`яніння є дискреційними повноваженнями лікаря, а не бажанням особи, лікар самостійно вибирає у який спосіб та за допомогою яких засобів проводити огляд осіб на стан сп`яніння, тому посилання сторони захисту на можливість відібрання біологічних зразків не є слушним. Проведення лабораторних досліджень обов`язкове, відповідно до п. 7 Розділу ІІІ Інструкції огляду на стан сп`яніння, виключно для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.
Таким чином, вважаю, що в даному випадку дотримано приписів Інструкції, Порядку та ст. 266 КУпАП, у зв`язку з чим  ОСОБА_1 вважається таким, що пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку.
На відеозаписах, які містяться на компакт-дисках в матеріалах справи (а.с. 14), безсторонньо зафіксовано деякі обставини події, зокрема: камерою відеоспостереженнязафіксовано рух транспортного засобу марки Audi A6, реєстраційний номер НОМЕР_1 який здійснює поворот під заборонений знак, чим самим порушив ПДР. Далі нагрудними камерами працівників поліції зафіксовано, як працівники поліції під`їхали до транспортного засобу марки Audi A6, реєстраційний номер НОМЕР_1 і встановили особу водія, який перебував за кермом вказаного транспортного засобу і яким виявився ОСОБА_1 . Також працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про причину зупинки - порушення комендантської години, та проїзд на заборонний дорожній знак. Під час розмови ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом та порушення вимог ПДР та повідомив, що повертався до готелю, в якому проживає. Далі працівники поліції виявили ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 і запропонували останньому пройти огляд на стан сп`яніння на місці, або у медичному закладі, а також роз`яснили ознаки відмови від огляду. ОСОБА_1 відмовився від огляду на місці за допомогою приладу Драгер, проте погодився пройти огляд у медичному закладі та повідомив, що напередодні вдень вживав алкогольні напої. Після цього працівники поліції доставили ОСОБА_1 до медичного закладу – КНП «Надвірнянська ЦМЛ». В медичному закладі ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціалізованого приладу, за результатом якого він перебував у стані алкогольного сп`яніння, про що працівником медичного закладу було складено відповідний висновок. Також відеозаписами зафіксовано процес складання та оголошення змісту складених документів ОСОБА_1 після складання, які останній підписав, отримав копії та вказав що надасть пояснення в суді. Також працівник поліції роз`яснила  ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.
Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи. 
За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.
Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.
Твердження апелянта про те, що у нього були відсутні ознаки сп`яніння не є спроможним, оскільки поліцейський фактично виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу у залежності від власного їх розуміння. Наявність ознак алкогольного сп`яніння самі по собі не означають, що особа перебуває в стані сп`яніння.
Крім того твердження апелянта про те, що він заперечував факт вживання алкоголю спростовується наявними відеозаписи, з яких вбачається що ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції повідомив, що напередодні вдень вживав алкогольні напої.
Твердження апелянта про те, що матеріали справи не місять даних про те, що він погодився з результатом огляду в медичному закладі не є слушним, оскільки після складання протоколу про адміністративне правопорушення, висновку та інших документів  ОСОБА_1 підписав їх та отримав копії.
Звертаю увагу, що власноручний підпис підтверджує волевиявлення особи, дійсність документу, свідчить про відповідальність за його зміст.
Крім того, процедура огляду в лікарні не передбачає можливість особи не погоджуватись з результатом.
Висновок огляду є категоричним та не допускає будь-якого іншого тлумачення, а тому не погодження з результатом у даному випадку не впливає на складений лікарем висновок.
Таким чином вище викладена сукупність доказів поза розумним сумнівом доводить, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу та керував ним у стані алкогольного сп`яніння.
Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог п.п. 2.9. а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).
Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція. 
Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Наявні у матеріалах справи докази підтверджують, що водій  ОСОБА_1 відмовився від огляду на місці за допомогою приладу Драгер, проте погодився пройти огляд у медичному закладі. Після цього працівники поліції доставили ОСОБА_1 до медичного закладу – КНП «Надвірнянська ЦМЛ». В медичному закладі ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціалізованого приладу, за результатом якого він перебував у стані алкогольного сп`яніння, про що працівником медичного закладу було складено відповідний висновок від 31 серпня 2025 року №23 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 4).
Таким чином, вважаю, що в даному випадку дотримано приписів Інструкції, Порядку та ст. 266 КУпАП, у зв`язку з чим  ОСОБА_1 вважається таким, що пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку.
Вважаю, що суд першої інстанції правильно дійшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання про допит працівника медичного закладу, оскільки матеріали справи місять достатньо даних для прийняття рішення по суті обвинувачення, що викладене в протоколі.
Підстав для визнання доказів недопустимими, як про це просив адвокат у клопотанні, під час апеляційного розгляду не встановлено.
Отже за результатами апеляційного розгляду встановлено, що  ОСОБА_1 , будучи водієм транспортного засобу у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння, пройшов огляд на стан сп`яніння у відповідності до закону, та встановлено стан сп`яніння, а тому вважаю, що матеріалами провадження у своїй сукупності поза розумним сумнівом доведено, що  ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу та керував ним у стані сп`яніння.
Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі, за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а тому її необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги адвоката Олексюк Роксолани Зіновіївни та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову судді Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 20 квітня 2026 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло