Справа № 675/411/26 
Провадження № 2/675/625/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(З А О Ч Н Е)
"05" травня 2026 р. м. Ізяслав
Ізяславський районний суд Хмельницької області під головуванням судді Короля О.В., за участю секретаря судового засідання Беліци М.О., учасників справи:
представника позивача: не з`явилася,
відповідача: не з`явилася,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Позика» (по тексту рішення – ТОВ «ФК «Позика», позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (по тексту рішення –  ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 73100702 від 03.12.2021 в сумі 18700,00 грн, понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 2662,40 грн та на професійну правничу допомогу в сумі 5500,00 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 03.12.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ірбіс» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №73100702, умовами якого встановлено, що кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у розмірі визначеному кредитним договором, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у кредитному договорі, додатках до нього, та в правилах надання грошових коштів у позику, що розміщені на офіційному веб-сайті кредитодавця. Згідно умов договору відповідачу перераховані кредитні кошти на картковий рахунок у сумі 5500,00 грн.
01.09.2025 між ТОВ «ФК «Ірбіс» та ТОВ «ФК «Позика» укладений договір факторингу № 01092025/1, згідно умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №73100702 від 03.12.2021.
Загальний розмір заборгованості відповідача становить 18700,00 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту – 5500,00 грн, заборгованість за відсотками – 13200,00 грн, які позивач, як особа, що наділена правом вимоги, просить стягнути з відповідача.
Представник позивача у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, у позовній заяві просила проводити розгляд справи за її відсутності, не заперечила проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, відзиву на позов не подавала, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у її відсутності суду також не подавала.
У відповідності до положень ст. ст. 280-281 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд в порядку заочного розгляду, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 
Судом встановлено, що 03.12.2021 між ТОВ «ФК «Ірбіс» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №73100702, шляхом підписання позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором 550937.
Згідно п. 3.1 вказаного договору товариство надає кредит клієнту в розмірі 5500,00 грн, з оплатою по процентній ставці, що вираховується в наведеному графіку згідно п. 3.2 цього договору, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, передбачені цим договором у строки та на умовах даного договору.
Відповідно до п. 3.2 договору сторони визначили, що за користування кредитом клієнт зобов`язаний сплатити товариству стандартну процентну ставку в розмірі 3 %, яка застосовується в межах строку, визначеного в п. 4.2 цього договору та у межах нового стандартного періоду строку кредитування, якщо відбулось продовження строку кредитування за ініціативою клієнта.
Клієнт зобов`язується повністю повернути кредит та сплатити відсотки, що були нараховані за кредитом до 03.03.2022 шляхом перерахування відповідної суми на поточний рахунок товариства (п.4.2. договору).
Також, відповідач підписала одноразовим ідентифікатором додаток № 1 до договору про надання фінансового кредиту №73100702 – таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.
02.01.2022 між ТОВ «ФК «Ірбіс» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір №1 до договору про надання фінансового кредиту №73100702 від 03.12.2021. 
Враховуючи запит клієнта, щодо обрання наступного пільгового періоду, враховуючи те, що клієнт сплатив проценти за користування кредитом, сторони дійшли згоди внести зміни до договору про надання фінансового кредиту № 73100702 від 03.12.2021: «Відповідно до п. 4.4. договору та з урахуванням п. 2.1 цього додаткового договору товариство і клієнт дійшли згоди, що строк:- Наступного пільгового періоду за договором складає: 30 календарних днів, який обчислюється з 02.01.2022 по 01.02.2022.- Стандартного періоду за договором складає: 60 календарних днів, який обчислюється з 02.02.2022 по 02.04.2022. 2.3. Сторони підтверджують обов`язковість взятих на себе за договором та додатковим договором зобов`язань та продовжують виконувати усі положення договору в порядку і обсязі, визначеному договором та додатковим договором, зокрема сторони домовились, що клієнт зобов`язується виконувати умови договору та додаткового договору та зобов`язується повністю повернути кредит та сплатити проценти, що були нараховані за кредитом до 02.04.2022, шляхом перерахування відповідної суми на поточний рахунок товариства».
Також, відповідач підписала одноразовим ідентифікатором додаток № 1 до договору про надання фінансового кредиту №73100702 від 03.12.2021 – таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.
Згідно довідки ТОВ «ФК «Ірбіс» про ідентифікацію від 01.09.2025, ОСОБА_1 ідентифікована ТОВ «ФК «Ірбіс».
Згідно повідомлення ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» №3152_251024113849 від 24.10.2025, вбачається, що відповідно до договору на переказ коштів ФК-П-21/04-21 від 06.04.2021 було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 03.12.2021 о 15:10:51 на суму 5500,00 грн, маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua – 123150827, призначення платежу: зарахування 5500,00 грн на карту НОМЕР_1 .
Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором позики №73100702, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становить 18700,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 5500,00 грн; заборгованість за відсотками 13200,00 грн.
01.09.2025 між ТОВ «ФК «Ірбіс» та ТОВ «ФК «Позика» укладений договір факторингу №01092025/1, згідно умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №73100702 від 03.12.2021.
Відповідно до витягу з додатку №1 з реєстру прав вимог до договору факторингу №01092025/1 від 01.09.2025, ТОВ «ФК «Позика» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №73100702 в сумі 18700,00 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 5500,00 грн; заборгованість за відсотками – 13200,00 грн.
Таким чином, позивач наділений правом вимоги до відповідача за даним кредитним договором.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).
У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно статті 1056 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України).
З огляду на викладені норми права, у позичальника виникає зобов`язання повернути кредитодавцю позику (кредит) в порядку, на умовах та в строк, що передбачені кредитним договором, та сплатити проценти за користування кредитними коштами.
Матеріалами справи підтверджено, що боргові зобов`язання між сторонами по справі виникли на підставі кредитного договору.
На підтвердження укладення указаного кредитного договору позивачем було надано суду докази з чіткою хронологією дій учасників електронної комерції при укладенні електронного договору.
Матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами кредитного договору був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого кредитодавцем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк, заборгованість не повернула.
Статтею 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (статті 610, 611 ЦК України).
Суд звертає увагу на те, що відповідач не надала суду відзиву, заперечень щодо факту отримання кредиту, жодних належних та допустимих доказів на спростування обставин та доказів, наданих позивачем.
Отже, судом встановлено, що первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме перерахував відповідачу кредитні кошти.
Натомість відповідач, отримавши кредитні кошти, не виконала свої зобов`язання за договором, тому позивач, якому перейшло право вимоги за вказаним договором, отримав право на задоволення своїх вимог кредитора шляхом стягнення заборгованості.
Таким чином, позов підлягає до задоволення у повному обсязі.
Судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 2662,40 грн відповідно до статті 141 ЦПК України слід стягнути з відповідачки на користь позивача.
У частині заявлених витрат на правничу допомогу, суд врахував наступне.
Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
При визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
На підтвердження понесених витрат, представником позивача було надано: договір №39493634/03 про надання правової допомоги від 02.01.2026; додаткову угоду № 73100702 до договору про надання правової допомоги №39493634/03 від 02.01.2026; акт надання послуг на підтвердження факту надання правової допомоги від 16.02.2026 адвокат Горобей Р.Г.; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №11628/10.
Розмір заявлених витрат у розмірі, що складає 5500,00 грн доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.
Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Така правова позиція узгоджується із постановою Верховного Суду від 13.03.2025 по справі №275/150/22, згідно якої зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт.
Відповідач не скористався своїм правом і не заявляла клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу позивачу у зв`язку з невідповідністю їх розміру критеріям співмірності.
Таким чином, зважаючи на задоволення позовних вимог, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути кошти на відшкодування його витрат з надання правничої допомоги, розмір яких суд визначає пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 5500,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись статями 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Позика» (ЄДРПОУ - 39493634) заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №73100702 від 03.12.2021 в сумі 18700 (вісімнадцять тисяч сімсот) грн 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Позика» (ЄДРПОУ - 39493634) судовий збір у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп., а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) грн 00 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте Ізяславським районним судом Хмельницької області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності у часників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повне рішення з урахуванням ч. 5 ст. 268 ЦПК України складено 05.05.2026.

Суддя Олександр Король