Справа№938/1025/26 
Провадження № 3/938/558/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 липня 2026 року        селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Чекан Н.М. 
з участю секретаря судового засідання Івасюк Г.Ю.
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,
розглянувши матеріали, які надійшли від Верховинського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП)
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, українця, зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ,
якому роз`яснено ст.63 Конституції України та права, передбачені ст.268 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:
На розгляд Верховинського районного суду Івано-Франківської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 173-2 КУпАП.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №736033 від 22.06.2026 року (а.с.1) вбачається, що 13.06.2026 року близько 21.30 годин ОСОБА_1 , який притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, перебуваючи в житловому будинку за адресою: с.Барвінково Верховинського району Івано-Франківської області вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме висловлювався нецензурною лайкою, голосно кричав, принижував честь і гідність, чим завдав шкоду психологічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 173-2 КУпАП.
У судове засідання потерпіла ОСОБА_2 не з`явилася, подала заяву про розгляд даної справи у її відсутності.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що він 22.06.2026 року прийшов до колишньої дружини ОСОБА_3 . Він був трохи «напідпитку». Між ними розпочалася сварка з приводу того, що він наполягав на необхідності госпіталізації тещі, а дружина не погоджувалася, називаючи його «бараном». Пізніше тещу таки госпіталізували і він вже 4 день доглядає за нею в лікарні.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суддя приходить до такого висновку.
Згідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, іншими доказами.
При цьому суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту.
Досліджуючи всі наявні докази, суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та ступеня підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 173-2 КУпАП, крім протоколу про адміністративне правопорушення, судді надано:
- терміновий заборонний припис стосовно кривдника від 13.06.2026 року, яким ОСОБА_1 в період із 23.01 години 13.06.2026 року по 23.01 години 16.06.2026 року заборонено в будь-який спосіб контактувати з ОСОБА_2 , входити та перебувати за місцем її перебування, зобов`язано його залишити місце проживання постраждалої особи; у вказаному приписі наявний підпис ОСОБА_1 про отримання ним цього документу;
- рапорт Верховинського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області, з якого вбачається, що 13.06.2026 року до чергової частини відділення поліції поступило повідомлення на 102 від ОСОБА_2 , про те, що на даний час її колишній чоловік погрожує пошкодити двері та вікна, кричить, агресивно поводиться;
- протокол прийняття від ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, в якій заявниця повідомляє що 13.06.2026 року близько 20.30 годин її колишній чоловік ОСОБА_1 за місцем вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру;
-пояснення ОСОБА_2 від 13.06.2026 році (написане рукою),, в якому воно зазначила, що 13.06.2026 року приблизно о 20.30 годин вона перебувала вдома разом з 2 дітьми в с.Барвінків Верховинського району Івано-Франківської області, до них прийшов колишній чоловік ОСОБА_1 , який почав на неї кричати, вона просила його піти; він спочатку не слухав, але потім вийшов з будинку; вона доробила хатні справи і потім зачинилася з дітьми в кімнаті, чоловік повернувся і почав шарпати за дверну ручку кімнати, яку вона зачинила, вона зателефонувала в поліцію на 102;
-пояснення ОСОБА_2 від 22.06.2026 році (надруковане), в якому воно зазначила, що вона близько 12 років проживала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , вони виховують 2 дітей, чоловік почав зловживати алкоголем, тому подружжя розірвало шлюб,чоловік проживає в с.Мариничі Вижницького району Чернівецької області; після розлучення чоловік перестав зловживати спиртними напоями і почав вести нормальний спосіб життя, тому вони почали спілкуватися та підтримувати сімейні відносини, вона дозволила ОСОБА_4 ходити до неї, спілкуватися з дітьми, матеріально утримувати сім`ю, допомагати вести господарство; вона заборонила йому приходити до неї в стані алкогольного сп`яніння; 13.06.2026 року близько 21.30 годин ОСОБА_1 прийшов до неї додому в нетверезому стані, став стукати у двері, виривати їх, поводити себе агресивно та зухвало, ображав її нецензурними словами, принижував її честь і гідність, тому вона викликала поліцію, чоловік заспокоївся після приїзду поліції та перестав вчиняти протиправні дії;
- форма ризику вчинення домашнього насильства від 13.06.2026 року , відповідно до якого кривдником є ОСОБА_1 , постраждалою особою – ОСОБА_2 , рівень небезпеки – низький;
- постанову Верховинського районного суду від 01.07.2025 року, якоую ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого.1 ст.173-2, ч.2 ст.173-2, ч.2 ст.173-8 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51-0 гривень;
- пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_1 , з якого вбачається, що він є особою з інвалідності 3 групи;
- копія паспорта на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно з вимогами ст.ст.245,252,280 КУпАП під час провадження у справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи.
Відповідно дост.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як передбачено ст.9 КУпАП (проступком), визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
На підставі ст.252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Крім того, згідно з диспозицією ст.173-2 КУпАП особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильстводіяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попередження насильства в сім`ї», насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.
Встановлено, що за даним протоколу про адміністративне правопорушення від 22.06.2026 року, складеного відносно ОСОБА_1 йому у вину поставлено вчинення 13.06.2026 року домашнього насильства, а сааме умисних дій психологічного характеру.
Так, Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачає, що психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на колишнє подружжя.
У той час, як під конфліктом необхідно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.
Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин але й від суб`єктивних факторів, до яких необхідно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту.
Домашнє насильство вчиняється шляхом порушення основних прав та свобод іншого члена сім`ї та призводить або може призвести до заподіяння шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
У протоколі про адміністративне правопорушення від 22.06.2026 року зазначено, що ОСОБА_1 вчинив відносно колишньої дружини домашнє насильство психологічного характеру.
Письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 , надані нею в день події, свідчать про наявність 13.06.2026 року конфлікту між нею та її співжителем, однак дії ОСОБА_1 не виходили за межі звичайних конфліктних відносин, які б містили відповідні ознаки домашнього насильства та вказували на їх навмисний характер та наміру заподіяти шкоду психологічному здоров`ю потерпілої.
Крім того, суддя також звертає увагу, що даних, які б беззаперечно доводи наявність шкоди, заподіяної діями психологічного характеру ОСОБА_1 психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 , чи ймовірність заподіяння такої шкоди, в матеріалах справи немає. Навіть протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.173-2 КУпАП складено, в порушення ч.2 ст.254 КУпАП, через 9 днів після його виявлення - 22.06.2026 року, а виявлено його, як вбачається з термінового заборонного припису кривдника, 13.06.2026 року.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення ( ч.2 ст. 251 КУпАП).
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення ( ч.2 ст. 251 КУпАП).
Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.
Згідно з приписами ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
У ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Оскільки в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази відносно ОСОБА_1 щодо вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 173-2 КУпАП, то провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказаною статтею слід закрити.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст.173-2, 185,251,252,256,266,280,283,284- 285,294 КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя         Наталія ЧЕКАН