Справа № 569/10863/25

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2026 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Першко О.О.,
секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 адвоката Тищук Катерини Павлівни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «БУДСЕРВІС» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

У С Т А Н О В И В:

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 27 травня 2026 року позов ОСОБА_1 до ТОВ «КК «БУДСЕРВІС» про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «КК «БУДСЕРВІС» на користь ОСОБА_1 заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 178 062 гривні 00 копійок. Стягнуто з ТОВ «КК «БУДСЕРВІС» на користь ОСОБА_1 заподіяну моральну шкоду в розмірі 40 000 гривень 00 копійок. В задоволенні решти вимог відмовлено. Стягнуто з ТОВ «КК «БУДСЕРВІС» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2 180 гривень 62 копійки.
01 червня 2026 року представником позивача Тищук К.П. сформовано в системі «Електронний суд» заяву про ухвалення додаткового рішення, яка зареєстрована канцелярією суду 03 червня 2026 року, в якій вона просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 20 000 грн 00 коп.
02 червня 2026 року представником відповідача Машкевич О.С. сформовано в системі «Електронний суд» заяву про зменшення розміру судових витрат, яка зареєстрована канцелярією суду 03 червня 2026 року, в якій вона просить відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки вказані витрати не підтверджені належними та допустимими доказами, не відповідають критерію співмірності та заявлені неналежним суб`єктом.
Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Враховуючи положення ч. 4 ст. 270 ЦПК України суд не вбачає необхідності у виклику сторін в судове засідання.
Дослідивши заяву, матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України).
За приписами ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат визначається: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, щодо закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За положеннями ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Представник позивача Тищук К.П. в судовому засіданні 27 травня 2026 року зробила заяву про те, що докази понесення витрат на правничу допомогу будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Рішення суду в даній справі ухвалено 27 травня 2026 року, а докази на підтвердження розміру понесених позивачем судових витрат представником позивача Тищук К.П. подані 01 червня 2026 року.
На підтвердження витрат за надання правничої допомоги представником позивача Тищук К.П. подано докази, а саме: Ордер на надання правничої допомоги від 09 липня 2025 року; Акт приймання-передачі юридичних послуг (правничої допомоги) у справі № 569/10863/ 25 згідно Договору про надання правничої допомоги та представництво інтересів від 09 липня 2025 року, в якому зазначено детальний опис наданих послуг; Додаток № 1 до Договору про надання правничої допомоги та представництво інтересів від 09 липня 2025 року від 27 травня 2026 року; квитанцію до прибуткового касового ордера б\н від 27 травня 2026 року, відповідно до якої Середа А.І. оплатив 20 000 грн 00 коп.
Проте, представник позивача Тищук К.П. не подала суду Договір про надання правничої допомоги та представництво інтересів від 09 липня 2025 року, укладений між позивачем та адвокатом Тищук К.П., про який вона зазначає в Акті і в Додатку № 1.
Суд звертає увагу, що відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду у справі №757/13974/21-ц, до судових витрат на професійну правничу допомогу віднесено витрати на правничу допомогу адвоката, і така допомога надавалася саме тим адвокатом (адвокатами), з яким укладено договір про надання правничої допомоги або з відповідним адвокатським об`єднанням чи бюро.
При цьому, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Вказане узгоджується із правовим висновком, зробленим Верховним Судом у справі № 922/1163/18.
Крім того, відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.
Визначення договору про надання правничої допомоги міститься в ст. 1 вищевказаного Закону, згідно з якою договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Суд зазначає, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
При цьому, відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акта прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності. Вказаної правової позиції дотримується Верховний Суд у справі № 922/2604/20.
Враховуючи те, що у матеріалах справи відсутній договір про надання правничої допомоги, який укладений з позивачем, суд позбавлений можливості, в тому числі, пересвідчитись щодо пов`язаності витрат на правничу допомогу з вказаною справою, дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару, тощо.
Суд наголошує, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
З огляду на викладене вище, а також враховуючи той факт, що фактичні витрати позивача на професійну правничу допомогу не підтвердженні належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку про відмову в стягненні з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись статями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 270, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у стягненні з Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «БУДСЕРВІС» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок.
Апеляційна скарга на додаткове рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено 08 червня 2026 року.

Суддя /підпис/ О.О. Першко

Рішення не набрало законної сили
Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду:
Суддя Рівненського міського суду
Рівненської області О.О. Першко
Копію засвідчено 08 червня 2026 року.