ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
"15" червня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/1168/26	

Господарський суд Одеської області у складі судді Літвінов С.В., розглянувши заяву від АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» (вх.№ 2-1118/26) про розподіл витрат на правничу допомогу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» (вул. Миколи Боровського, 28Б, м. Одеса, Одеський р-н, Одеська обл., 65031) до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "МРІЯ-2" (вул. Героїв Крут, 21, м. Одеса, Одеський р-н, Одеська обл., 65078) про стягнення 47141,9 грн. 
в с т а н о в и в:

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "МРІЯ-2" про стягнення 47 141,9 грн.
Рішенням суд від 02.06.2026 року стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “МРІЯ-2” на користь акціонерного товариства “ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ” заборгованість за надані послуги з розподілу електричної енергії у розмірі 39266,38 грн, нараховані на заборгованість 3% річних у розмірі 1790,28 грн та інфляційні втрати у розмірі 6085,24 грн, а також судовий збір у розмірі 2662,40 грн
05.06.2026 до суду від АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» надійшла заява про розподіл витрат на правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн.
11.06.2026 за вх.№20262/26 господарським судом одержано від відповідача заперечення на клопотання (заяву), в яких відповідач просить суд відмовити представнику позивача у вимогах про задоволення розміру витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 12 000,00 грн.
Відповідно до ч.1, 3 ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
При цьому суд враховує сформульований у пункті 4.2.4 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.10.2020 у справі № 922/376/20 правовий висновок про те, що, оскільки в процедурі спрощеного провадження стадія судових дебатів відсутня, то вимога частини 8 статті 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів - не може розповсюджуватися на сторін у справі, яка розглядається у спрощеному провадженні.
Водночас в даному випадку до правовідносин сторін підлягає застосуванню інша вимога частини 8 статті 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Отже, у випадку розгляду справи у порядку спрощеного провадження, коли проведення судових дебатів процесуальним законом взагалі не передбачено, позивач має дотримуватися встановленого пунктом 2 частини 8 статті 129 ГПК України 5-денного строку для подання заяви про розподіл судових витрат та доказів понесення таких витрат, що і було зроблено позивачем.
Так, як встановлено судом, позивачем у поданому позові від 27.03.2026 було зазначено про понесення останнім витрат на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи. До даного позову позивачем було надано копію договору про надання правової допомоги та додаткову угоду до нього. У подальшому, 05.06.2026, тобто протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, позивачем було надано суду заяву про ухвалення додаткового рішення, відповідно до якої останній просить стягнути витрати на правничу допомогу разом з доказами на підтвердження відповідних витрат.
Ухвалою суду від 08.06.2026 прийнято заяву Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські Електромережі" про ухвалення додаткового рішення, подану у справі №916/1168/26.
Оскільки справа розглядалася судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження, розгляд заяви вирішено здійснювати без виклику учасників справи.
Проаналізувавши надані позивачем докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 3 ст. 123 ГПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч.1,2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
За приписами ч.3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України ,,Про адвокатуру та адвокатську діяльність” адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
За змістом ст.30 Закону України ,,Про адвокатуру та адвокатську діяльність” гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Як встановлено судом, 30.12.2025 між позивачем та Адвокатським об`єднанням «ПЕРШИЙ РАДНИК» було укладено Договір про надання правової допомоги № 621-ОЕМ-РП, згідно з яким Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання зобов`язується надати Клієнту відповідно до умов цього Договору платну професійну правничу допомогу, визначену у пункті 1.2. цього Договору (надалі - «Правнича допомога»), а Клієнт зобов`язується прийняти Правничу допомогу та оплатити її у порядку та у строки, погоджені Сторонами у цьому Договорі.
Відповідно до п.1.4 договору сторони узгодили, що зміст, обсяг, вартість Правничої допомоги, розмір додаткових витрат, пов`язаних з наданням Правничої допомоги, номер судової справи, в межах якої надається правнича допомога, відображаються Сторонами в Звітах про надання Правничої допомоги.
05.06.2026 позивачем та адвокатським об`єднанням підписано Звіт надання правничої допомоги № 62-ОЕМ на суму 12000,00 грн, у відповідності з яким позивачу було надано такі послуги:
1) збір доказів, їх юридичний аналіз та розробка загальної стратегії захисту інтересів Клієнта у суді. (витрати часу 3 год.);
2) проведення аналізу судової практики у подібних спорах. (витрати часу 1 год.);
3) підготовка та подання до суду процесуальних та інших документів правового характеру по справі (позовна заява, інші заяви, клопотання тощо). (витрати часу 5 год.).
4) загальний моніторинг справи в ЄДРСР, в підсистемі «Електронний Суд». (витрати часу 1 год.)
Загальна сума наданих послуг згідно звіта з урахуванням ПДВ складає 12 000 грн.
Відповідний звіт підписано електронними підписами обох сторін.
В матеріалах справи наявна довіреність №22/2026 від 23.02.2026 на адвоката Калініченка С.М., якої відповідно до витягу із наказу про прийняття на роботу № 4-к від 20.01.2021 року прийнято на посаду адвоката з 21.01.2021 р. в адвокатське об`єднання «ПЕРШИЙ РАДНИК».
Враховуючи вищевказані докази, суд зазначає про доведеність позивачем факту отримання правової допомоги.
Водночас, суд зазначає, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
В свою чергу відповідач у запереченнях зазначає, що вартість правових послуг Позивача у розмірі 12 000,00 грн., з урахуванням кількості відпрацьованих 10-ти годин, що встановлено у звіті не відповідатиме принципам пропорційності до предмету спору та справедливості, також враховуючи що витрати на допомогу становлять майже 30% від суми позову, а також відповідач звертає увагу суду на те, що питання підготовки позову не вимагає значних затрат часу та зусиль, оскільки відповідно до наявної у Єдиному державному реєстрі судових рішень інформації, адвокат Калініченко С.М., є постійним учасником такої категорії справи. З урахуванням зазначеного, на думку відповідача, слід відмовити у задоволені заяви.
З правових висновків, які послідовно викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2022 у справі № 922/1964/21, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, від 18.03.2021 №910/15621/19, від 07.09.2022 у справі №912/1616/21 тощо, випливає, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
Тобто критерії, визначені частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини четвертої статті 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені частиною п`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Отже, господарський суд, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу може з власної ініціативи застосовувати критерії, що визначені у частинах п`ятій-сьомій статті 129 ГПК України. При цьому, таке застосовування не є тотожним застосовуванню судом критеріїв, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України, де обов`язковою умовою є наявність клопотання іншої сторони. 
При цьому суд враховує, що жодних інших заяв, клопотань, крім позовної заяви, позивачем подано не було. Оскільки відзиву відповідачем також не подавалося, у позивача не було необхідності для подання такої заяви по суті справи як відповіді на відзив.
Крім того, щодо послуги із загального моніторингу справи на сайтах, в реєстрі, в підсистемах «Електронний суд», суд вказує, що вказані послуги не відповідають критерію необхідності і неминучості, з огляду також на розгляд справи в порядку письмового провадження без виклику учасників справи.
Таким чином, з огляду на наведені вище положення Закону та зазначені судом обставини, приймаючи до уваги наявні заперечення відповідача щодо не співмірності розміру витрат на правову допомогу зі складністю справи, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів та ціною позову, суд вважає за необхідне обмежити суму вартості правової допомоги, що підлягає стягненню з відповідача, розміром 6 000 грн.
Керуючись ст. 123, 126, 129, 221, 232, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ДОДАТКОВО УХВАЛИВ:

1. Заяву (вх.№2-1118/26 від 05.06.2026) Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські Електромережі" про ухвалення у справі №916/1168/26 додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 12 000 грн задовольнити частково.
2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “МРІЯ-2” (код ЄДРПОУ 32895136, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Героїв Крут, 21) на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські Електромережі" (65031, Одеська обл., місто Одеса, вул. Миколи Боровського, буд. 28 "Б", код ЄДРПОУ 00131713) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6 000 / шість тисяч/ грн.
3. У задоволенні решти заяви відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку ст.256 ГПК України.
Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Суддя С.В. Літвінов