Справа № 629/4490/26
Номер провадження 2/629/1910/26 

РIШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2026 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Ткаченко Н.В., за участю секретаря Олексенко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з вище вказаним позовом, про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначив, що 30.08.2021 між ТОВ «ФК «Ірбіс» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 63406204. За умовами договору сума кредиту складає 3000 грн, яку позичальник зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування кредитом згідно Графіку погашення боргу. 01.09.2025 між ТОВ «ФК «Ірбіс» та ТОВ «ФК "Позика» укладено договір факторингу №01092025/1, згідно якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором. Відповідач взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконав, борг на дату відступлення прав вимоги за кредитним договором № 63406204 від 30.08.2021 складає 10650 грн з яких: 3000 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 7650 грн. сума заборгованості за відсотками. На підставі викладеного представник позивача просить стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 5500 грн.
Ухвалою суду від 28.05.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без повідомленням (виклику) сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. Ухвала про відкриття провадження у справі та позовна заява з додатками були направлені своєчасно та належним чином, шляхом направлення пакету документів на зареєстроване місце проживання відповідача. Однак надіслана судом поштова кореспонденція відповідачем отримана не була і повернулась до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".
Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Суд, зважаючи на послідовну позицію, що викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 № 800/547/17, Касаційного господарського суду від 07.09.2022 № 910/10569/21, від 19.12.2022 № 910/1730/22, від 01.03.2023 № 910/18543/21, від 30.03.2023 № 910/2654/22, від 06.06.2023 № 922/3604/21, від 09.11.2023 у справі № Б-39/02-09 (922/3286/21), за якою направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суд, дійшов висновку про належне повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи, незважаючи на факт невручення конверту з ухвалою від 28.05.2026 для відповідача з причин "адресат відсутній за вказаною адресою".
Суд вчинив усі можливі дії про повідомлення відповідача щодо слухання справи для реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. Однак відповідач будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подав, заперечень проти позову та відзиву на позов не подала.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше.
Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
30.08.2021 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ «ФК «Ірбіс» в електронній формі договір про надання фінансового кредиту № 63406204, згідно умов якого отримав кредит на у розмірі 3000 грн., строк надання кредиту до 28.11.2021 року, із сплатою процентів за користування кредитом протягом пільгового періоду 30 календарних днів з 30.08.2021 року по 29.09.2021 року за пільговою процентною ставкою у розмірі 2,5% та зі сплатою процентів за користування кредитом протягом стандартного періоду 60 календарних днів з 30.09.2021 року по 28.11.2021 року за стандартною процентною ставкою у розмірі 3%.
Даний договір підписано ОСОБА_1 з використанням підписання електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатору «580695».
Одночасно з підписанням кредитного договору, сторонами було погодженно Графік погашення боргу, а також ОСОБА_1 було підписано Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка є Додатком № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 63406204 від 30.08.2021 року, яка передбачала розрахунок за період з 30.08.2021 року по 28.11.2021 року із зазначенням загальної вартості кредиту за розрахунковий період у розмірі 10650 грн., яка складається з суми погашення боргу у розмірі 3000 грн. та загальної суми процентів за користування кредитом у розмірі 7650 грн.
15.10.2021 року ТОВ «ФК «Ірбіс» було направлено пропозицію ОСОБА_1 , відповідно до якої було укладено Додаткову угоду №1 до Договору про надання фінансового кредиту №63406204 від 30.08.2021, згідно умов Договору про надання фінансового кредиту №63406204 від 30.08.2021 вносяться зміни: строк обраного Клієнтом наступного Пільогового періоду складає:30 календарних днів з 15.10.2021 по 14.11.2021, сплатою процентів за користування кредитом протягом пільгового періоду 76 календарних днів з 30.08.2021 року по 14.11.2021 року за пільговою процентною ставкою у розмірі 2,5% та зі сплатою процентів за користування кредитом протягом стандартного періоду 14 календарних днів з 15.11.2021 року по 28.11.2021 року за стандартною процентною ставкою у розмірі 3%, розмір нарахованих відсотків за Договором за період з 30.08.2021 по 15.10.2021 у розмірі 3600 підлягає сплаті клієнтом на користь Товариства.
Даний додатковий договір підписано ОСОБА_1 з використанням підписання електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатору «580695».
Одночасно з підписанням додаткового договору, сторонами було погодженно Графік погашення боргу, а також ОСОБА_1 було підписано Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка є Додатком № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 63406204 від 30.08.2021 року, яка передбачала розрахунок за період з 30.08.2021 року по 28.11.2021 року із зазначенням загальної вартості кредиту за розрахунковий період у розмірі 9960 грн., яка складається з суми погашення боргу у розмірі 3000 грн. та загальної суми процентів за користування кредитом у розмірі 6960 грн.
ТОВ «ФК «Ірбіс»свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало відповідачу кредит в сумі 3000 грн, шляхом переказу коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 відповідача через систему iPay.ua.
З наданої позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 63406204 від 30.08.2021 в період 30.08.2021 по 28.11.2021 складає 10650 грн. з яких: 3000 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 7650 грн. сума заборгованості за відсотками.
Відповідно до довідки про ідентифікацію клієнта ОСОБА_1 був ідентифікований в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «ФК «Ірбіс», для укладення договору ним був використаний унікальний ідентифікатор «580695», який було направлено 30.08.2021, на телефон НОМЕР_2 , номер карти/маска карти НОМЕР_1 .
01.09.2025 між ТОВ «ФК «Ірбіс» та ТОВ «ФК «Позика» укладено договір факторингу №01092025/01, відповідно до умов якого право вимоги за договором №63406204 від 30.08.2021 року перейшло до ТОВ «ФК «Позика», про що суду надано витяг з реєстру боржників.
З наданого позивачем Витягу із Додатку №1 до Договору факторингу №01092025/01 від 01.09.2025 року вбачається, що 01092025/01 набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 63406204 від 30.08.2021 року у розмірі 9960 грн., яка складається з суми погашення боргу у розмірі 3000 грн. та загальної суми процентів за користування кредитом у розмірі 6960 грн.
Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 року № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 цього Закону, регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до п.12, ч.1 ст. 3 Закону, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Згідно абзацу першого ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу
У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Також у відповідності до приписів ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до положень статей 512, 513 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Частиною 1 статті 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно із статтями 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Позичальником порушені умови договору щодо повернення наданого кредиту.
Визначений позивачем розмір заборгованості відповідача за кредитним договором №63406204 відповідає умовам цього договору.
Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач порушує взяте на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 10650 грн., яка складається з суми погашення боргу у розмірі 3000 грн. та загальної суми процентів за користування кредитом у розмірі 7650 грн., законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню.
Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Верховний Суд у своїй постанові від 03.05.2018 року у справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
На підтвердження витрат на правничу допомогу, представником позивача надано: договір про надання правової допомоги від 02.01.2026 року №39493634/03; додаткова угода №63406204 до Договору про надання правової допомоги №39493634/03 від 02.01.2026; акт надання послуг на підтвердження факту надання правової допомоги; копія свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю.
Суд приходить до висновку, що надані представником позивача документи є належними та достатніми доказами на підтвердження витрат, які позивач поніс на оплату професійної правничої допомоги у цій справі, тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 5500 грн.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати на оплату судового збору в розмірі 2662,40 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 264-265 ЦПК України, ст.ст. 512, 512, 514, 516, 526, 610, 611, 627, 1046, 1049, 1049, 1050, 1077, 1078 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Позика»  заборгованість за кредитним договором №63406204 від 30.08.2021 року у розмірі 10650 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Позика»  судовий збір у розмірі 2662,40 гривень та витрати на правничу допомогу у розмірі 5500 гривень.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Позика», місцезнаходження: 07406, Київська область, м.Бровари, вул.Симона Петлюри, буд.21/1, Код ЄДРПОУ 39493634.
Відповідач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя      Наталія ТКАЧЕНКО