Справа №709/375/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2026 року  Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді - Кваші І.М.,
секретаря судового засідання - Дем`яненко Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження взалі суду в селищі Чорнобай цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Єврокредит" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Єврокредит" (далі - ТОВ «ФК «Єврокредит», позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову зазначалося, що 17 червня 2021 року між АТ «Мегабанк» та відповідачем укладено кредитний договір. Надалі АТ «Мегабанк» відступило ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором на підставі договору про відступлення прав вимоги. ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» у свою чергу також відступило вказане право позивачу. У зв`язку з тим, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, тобто не здійснив погашення існуючої заборгованості, позивач змушений звернутися до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості за договором у загальному розмірі 175019,29 гривень (тіло кредиту - 90529,74 грн., заборгованість по відсотках - 23689,55, заборгованість по комісії - 60800,00 грн.), а також стягнення судових витрат судовий збір та витрати на правничу допомогу 11200,00).
Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 10 березня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Позовні вимоги визнають частково. Відповідач не заперечує факту укладення кредитного договору та отримання коштів в сумі 100000 грн. Станом на 01 березня 2022 року, до повномасштабного вторгнення рф на територію України відповідач сплачував обов`язкові платежі за договором. Розмір заборгованості за тілом кредиту визнає. 
З 08 вересня 2023 року відповідач проходить службу в Збройних Силах України, докази додаються. Як військовслужбовець він має право скористатись пільгою, передбаченою п. 15 
ст. 14 Закону України "Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей". У зв`язку з цим, вважає, що відсутні підстави для стягнення з нього заборгованості по сплаті відсотків (у тому числі прострочених) в сумі 23689,55 грн. Стягненню підлягають нараховані та несплачені відсотки тільки в період з 01 квітня 2022 року по 01 вересня 2023 року в сумі 13915, 55 грн. 
Щодо заборгованості по сплаті комісії, то за ч. 2 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" та судовою практикою, враховуючи, що послуги, за які нараховано комісію, не надавались, вказаний пункт договору є нікчемним з моменту укладення договору.
Враховуючи часткове визнання відповідачем позову, а саме в сумі 104445,29 грн, та те, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, вважають до стягнення підлягає судовий збір у сумі 1588,65 грн.
На думку сторони відповідача, витрати на оплату правничої допомоги адвоката у сумі 11200 грн є завищеними. Відповідно до акту приймання-передачі послуг правничої допомоги, адвокат провів юридичний та фінансовий аналіз боржника - відповідача по справі. За це отримав від позивача 1200 грн. Але в матеріалах справи відсутній висновок адвоката щодо проведеного аналізу, не зазначено, який витратив на це адвокат. Крім того, представником позивача складено, підписано та подано до суду позовну заяву, за яку отримано 10000 грн, але не зазначено скільки часу на це адвокатом витрачено, адже в графі "кількість" поставлено "1", проте не зазначено конкретно чого. 11200 грн - це занадто велика сума, а в разі часткового задоволення заявлених вимог, з урахуванням визнання позовних вимог щодо суми тіла кредиту, до стягнення підлягає не більше 3000 грн.
Від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив. Вважають за необхідне зменшити позовні вимоги. Враховуючи, що ОСОБА_1 з 08.09.2023 по теперішній час має статус військовослужбовця, керуючись Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", принципами добросовісності, розумності, справедливості, з урахуванням соціальної значущості проходження відповідачем військової служби в умовах воєнного стану, з метою врегулювання спору та зменшення фінансового навантаження на військовослужбовця, позивач зменшує розмір позовних виомг на суму нарахованих процентів за користування кредитом з 08.09.2023 та у період дії в Україні воєнного стану. Тому перевіривши розрахунки, підтверджує, що за період з дати укладення кредитного договору (17.06.2021) до призову відповідача на військову службу (до 08.09.2023) заборгованість відповідача по сплаті відсотків (у тому числі прострочена) становить 13915,55 грн. 
Щодо зменшення суми нарахованих комісій, то пільги для військовослужбовців, преедбачені п. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" не розповсюджуються на комісії. Проте керуючись принципами добросовісності, розумності, справедливості, з урахуванням соціальної значущості проходження відповідачем військової служби в умовах воєнного стану, позивач вважає за необхідне зменшити розмір позовних вимог на суму нарахованих комісій. 
З урахуванням вищевказаного остаточно просили стягнути загальну суму заборгованості 104445,29 грн, з них: 90529,74 грн - заборгованість за кредитом, 13915,55 грн - заборгованість по сплаті відсотків. 
Сторона позивача не погоджується з запереченнями представника відповідача щодо розміру витрат на правничу допомогу. Вважає, що неспівмірність витрат на оплату правової допомоги не доведена стороною відповідача. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В позовній заяві та в клопотанні від 06.04.2026 просив розглядати справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки невідомі.
Виходячи з приписів ст.ст. 43, 223 ЦПК України суд постановив слухати справу за відсутності учасників, які не з`явились.
Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що 17 червня 2021 року між АТ «Мегабанк» та відповідачем укладено кредитний договір № 67-007-868-2-21-Г (з ануїтетними платежами) приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - кредитний договір).
У п. 1.3. кредитного договору зазначено, що кредитодавець надає кредитні кошти в сумі та на умовах, визначених договором, які позичальник зобов`язується повернути, кредитодавцю, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з додатками.
Відповідно до п. 2.2. кредитного договору кредит надається на строк з 17 червня 2021 року до 16 червня 2026 року включно.
Згідно з п. 2.3. кредитного договору загальний розмір кредиту становить 100000,00 гривень.
Пунктом 2.4. кредитного договору передбачено, що процентна ставка за користування кредитом, що нараховується на суму заборгованості становить 10% річних.
Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтями 526 та 629 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Як вбачається з матеріалів справи АТ «Мегабанк» зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору, про що свідчить виписка/особовий рахунок з 17.06.2021 по 02.12.2022.
03 вересня 2024 року між АТ «Мегабанк» та ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» укладено договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, на підставі якого останнє набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором, про що свідчить копія витягу з додатку № 1.
27 грудня 2024 року між ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» та позивачем укладено договір 
№ 1/12 про відступлення прав вимоги, на підставі якого останній набув право вимоги до відповідача за кредитним договором, про що свідчить копія витягу з додатку № 1.
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, до позивача перейшли всі права АТ «МегаБанк» щодо вимог до відповідача за вказаним договором.
Надаючи оцінку договору факторингу, суд також звертає увагу на положення ст. 1078 ЦК України, згідно якої предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Таким чином до позивача від первісного кредитора перейшло право вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. При цьому, ані позивач, ані ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» не здійснювали будь-яких додаткових нарахувань.
У відповіді на відзив на позовну заяву представник позивача, зменшивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 104445,29 грн, які складаються з 90529,74 грн - заборгованість за кредитом, 13915,55 грн. - заборгованість по сплаті відсотків, 00,00 грн - заборгованість зі сплати комісій. 
Згідно з ч. 1, 3 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 
З огляду на те, що відповідач не виконав ва повному обсязі своїх зобов`язань за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування ними, враховуючи часткове визнання позову, суд дійшов висновку про задоволення зменшених позовних вимог у повному обсязі, як таких, що доведені належними та допустимими доказами.
Відповідно до ст. 12 ч. 3, 4, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд задовольняє зменшені позовні вимоги в повному обсязі, при подачі позову позивачем сплачено мінімальний розмір судового збору за подачу позову майнового характеру, судовий збір у розмірі 2662,40 грн, підлягає стягненню із відповідача.
Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.
До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч. 3 ст. 141 ЦПК України).
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно з ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч. 3- ч. 6 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що ТОВ "ФК "Єврокредит" понесені судові витрати на професійну правничу допомогу.
Так, з матеріалів справи вбачається, що 01 липня 2025 року між ТОВ "ФК "Єврокредит" (далі - Клієнт) та АО «Альянс ДЛС» було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги №1/07.
В позовній заяві позивач просив стягнути судові витрати - 11200 грн. витрат на правничу допомогу.
На підтвердження наданої професійної правничої допомоги до позовної заяви додано копію договору від 01 липня 2025 року № 1/07 про надання правничої допомоги між позивачем та АО «Альянс ДЛС» з додатками, копію реєстру боржників від 01 грудня 2025 року, копію акта приймання-передачі послуг з правничої допомоги від 05 січня 2026 року № 12100464, копію ордеру на надання правничої допомоги від 11 серпня 2025 року, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Журавльова С.Г. від 04 липня 2024 року.
Згідно з п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
У постанові від 12 травня 2020 року по справі № 904/4507/18, Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Суд звертає увагу, що дана справа є типовою та нескладною, а розгляд самої справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін, тому у суду виникають сумніви щодо часу витраченого представником на надання правової допомоги згідно вказаної вартості.
Суд враховує клопотання представника відповідача щодо зменшення витрат на правову допомогу у зв`язку з їх необгрунтованістю. 
Ваажає що по даній категорії справ 10000 грн на складання, підписання та подання позовної заяви до суду є значно завищеним та неспівмірним з наданими послугами. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази проведення юридичного та фінансового аналізу боржника. 
На думку суду, такий розмір витрат на оплату праці адвоката не є достатньо обґрунтованим та пропорційним до предмета спору. Суд не вважає за необхідне в даній цивільній справі стягувати повною мірою витрати за проведення аналізу боржника та складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду.
Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи обставини цієї справи, вказані вище, складність та категорію справи, а також практику Верховного Суду щодо стягнення витрат на правову допомогу в цілому, суд вважає розмір витрат позивача завищеним, тому до стягнення підлягають такі витрати у розмірі 4000,00 грн., що і буде становити співмірні і розумні витрати позивача на професійну правничу допомогу у цій справі.
З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 6662,40 грн. (на професійну правничу допомогу - 4000,00 грн., витрати на сплату судового збору - 2662,40 грн.).
На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 10, 11, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Єврокредит" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Єврокредит" заборгованість за кредитним договором 
№ 67-007-868-2-21-Г від 17 червня 2021 року, укладеним між АТ "МегаБанк" та ОСОБА_1 , у розмірі 104445,29 грн., а також судові витрати у розмірі 6662,40 гривень, а всього 111107,69 гривень (сто одинадцять тисяч сто сім гривень шістдесят дев`ять копійок).
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.
Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Єврокредит", код в ЄДРПОУ 40932411, адреса: м. Дніпро, пров. Ушинського, 1, офіс 105.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя         І.М. Кваша