Справа № 606/228/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2026 року       м. Теребовля
Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді - Марціцкої І.Б.
при секретарі с/з Пазірович Д.В. 
представника позивача - адвоката Мороз І.М.
представника третьої особи - Борецької Л.В.
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого звернулась адвокат Мороз Ірина Романівна до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Тереюовлянської міської ради про позбавлення батьківських прав та визначення місця проживання дітей,-
ВСТАНОВИВ:
Адвокат Мороз І.Р. звернулася до суду в інтересах позивача ОСОБА_1 із позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Тереюовлянської міської ради, у якому просить позбавити батьківський прав ОСОБА_2 та визначити місце проживання дітей із батьком. Позов мотивовано тим, що відповідачка, яка є матір"ю неповнолітніх дітей, свідомо усунулася та нехтує виконанням своїх батьківських обов`язків. Позивач вказує, що відповідачка не виявляє зацікавленості у житті дітей, ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості у їх долі, абсолютно не цікавиться успіхами, станом здоров`я. Враховуючи вказані обставини, відповідачку слід позбавити батьківських прав по відношенню до ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та визначити місце проживання дітей із батьком.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві. Адвокат Мороз І.М. пояснила, що мати проживає на одній вулиці з дітьми, коли проходить біля них, вдає, що не бачить. Не проявляє жодних материнських почуттів, поводить себе як чужа людина. Також представник просила врахувати, що позивач добровільно мобілізувався, з лютого 2022 року по липень 2023 року перебував в складі ЗСУ, демобілізувався, має відстрочку, як батько трьох дітей. 
Відповідач в судові засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Заперечень, клопотань, заяв не надала.
Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог, а також надала письмовий висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Додатково повідомила, що знає сім`ю давно. З 19.03.2014 року по 22.05.2015 року діти перебували на обліку як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах. Відповідач у 2014 році залишила дітей на вулиці під будинком позивача, з того часу жодної участі у житті дітей не приймає, повністю усунулася від виконання своїх материнських обов`язків, не зважаючи на те, що батьком не чиниться жодних перешкод у спілкуванні матері з дітьми. Діти вважають своєю матір`ю мачуху ОСОБА_5 , яка повністю взяла на себе обов`язки по вихованню дітей. 
В судовому засіданні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вказали, що вважають своєю матір`ю дружину батька - ОСОБА_5 . Називають її «мамою». Їхня біологічна матір проживає з ними на одній вулиці, однак навіть жодного разу не привіталася, не те щоб цікавилася їхнім життям. Ніколи не телефонує, не приходить, не надає жодної матеріальної допомоги. Діти вказують, що вони щасливі в своїй сім`ї разом з мамою ОСОБА_5 . В них ще є молодший братик ОСОБА_7 . Батько працює, всі турботи пов`язані з побутом, лікуванням, навчанням бере на себе мама ОСОБА_5 . Просили позбавити біологічну маму батьківських прав, оскільки вважають, що в неї було багато часу налагодити стосунки, однак їй байдуже до них.
Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини.
Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 22.01.2013 року було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 .
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого повторно 24.12.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Теребовлянського районного управління юстиції у Тернопільській області, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , в графі батько вказано ОСОБА_1 , в графі мати- ОСОБА_8 .
Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Теребовлянського районного управління юстиції у Тернопільській області 24.12.2013, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , в графі батько вказано ОСОБА_1 , в графі мати- ОСОБА_8 .
Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 30.04.2013 визначено місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем проживання їх матері ОСОБА_8 за адресою с. Дарахів Теребовлянського району Тернопільської області.
Як вбачається із розписки засвідченої секретарем виконкому Кровинківської сільської ради 23.10.2013 та зареєстрованої в реєстрі за №57, ОСОБА_8 віддала дітей ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 на постійне місце проживання та на виховання до повноліття батькові ОСОБА_1 , у зв`язку із тим, що не має належних умов для проживання та виховання дітей.
У довідці виданій Теребовлянською міською радою №16/6-08/37 від 09.02.2026, вказано, що син ОСОБА_4 та донька ОСОБА_3 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 разом із батьком ОСОБА_1 .
Відповідно до довіди №6 від 10.02.2026, виданої адміністрацією опорного закладу Лошнівської ЗОШ 1-3 ст. Теребовлянської міської ради Тернопільської області, ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 закінчила 9 клас Кровинківської ЗОШ 1-3 ст. філії опорного закладу Лошнівської ЗОШ 1-3 ст. та знаходилась на неповному державному забезпеченні.
Згідно довіди №7 від 10.02.2026, виданої адміністрацією опорного закладу Лошнівської ЗОШ 1-3 ст. Теребовлянської міської ради Тернопільської області, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 навчається у 9 класі Кровинківської ЗОШ 1-3 ст. філії опорного закладу Лошнівської ЗОШ 1-3 ст. та знаходиться на неповному державному забезпеченні.
Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 виданого повторно 15.01.2016, ОСОБА_1 27.11.2015 року зареєстрували шлюб.
Згідно акту обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за цією адресою проживають та мають постійне місце реєстрації ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . У акті вказано, що усі діти мають окремі кімнати, обладнані відповідно до віку і потреб дітей; а також достатньо одягу взуття, є компютерна техніка та телефони. Стосунки у сім"ї гармонійні, дружні і взаємопідтримуючі. Батько ОСОБА_1 виховує та утримує троьох дітей, члени сім"ї проживають однією сім"єю, діти повністю забезпечені та отримують освіту відповідно до віку.
Згідно висновку органу опіки та піклування затвердженого рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради Тернопільської області від 23.02.2026 №57 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_8 щодо неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_8 стосовно неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Як вбачається із висновку, актом соціального інспектування №79/1793 центру соціальних служб для дітей, сім`ї та молоді від 25.10.2013 року було рекомендовано взяти сім"ю під соціальний супровід, оскільки у матері немає належних умов для проживання і виховання дітей. З 19.03.2014 року по 22.05.2015 року діти ОСОБА_13 та ОСОБА_14 перебували на обліку служби у справах дітей Теребовлянської районної державної адміністрації як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах. Станом на травень 2014 року діти перебували у батька, догляд був належний, а мати перестала цікавитись життям дітей. 17.02.2026 року проведено обстеження умов проживання матері дітей, яким встановлено, що ОСОБА_15 проживає за адресою АДРЕСА_2 на одній вулиці із дітьми ОСОБА_16 , вона разом із чоловіком ОСОБА_17 виховує спільну доньку ОСОБА_18 , з дітьми ОСОБА_19 і ОСОБА_20 вже давно не спілкується і участі у їх вихованні не бере; зі слів матері стало відомо, що з моменту проживання дітей з батьком вона жодного рзу не вітала їх із днем народження не передавала подарунків, не цікавилась їх навчанням та розвитком; і хоча всі діти живуть в одному селі вони не знайомі із сестричкою від другого шлюбу матері. Дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_12 замінила матір дітям ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , а саме 2022-2023 роки, коли батько дітей брав участь у захисті України у складі ЗСУ, вона самостійно займалася доглядом, збереженням їхнього здоров`я, освітою, оздоровленням. Біологічна мати ОСОБА_2 протягом останніх 9 років абсолютно не займається вихованням, утриманням дітей, не цікавиться їх життям, навчанням, здоров"я. Відповідно до висновку про оцінку потреб дітей, проведеною з 17.02.2026 по 19.02.2026 сім"я ОСОБА_3 та зокрема їх 3 дітей, не перебувають в складних життєвих обставинах , оскільки батько ОСОБА_21 та його дружина ОСОБА_12 забезпечують їх усім необхідним, сім"я не потребує соціальних послуг, мати дітей ОСОБА_2 не бере участі у вихованні та розвитку дітей.
Відповідно до ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.
Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно роз`яснень, викладених в цій Постанові ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків.
Суд вважає, що позивач належними, допустимими та достатніми доказами довів, що відповідач не проявляє турботи та любові по відношенню до своєї дитини ОСОБА_22 , не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не забезпечує дитину необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, а також не спілкується з дитиною взагалі і, зокрема, в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу.
За таких підстав суд доходить висновку, що ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а тому позов є обґрунтованим, доведеним, а відтак таким, що підлягає задоволенню.
При цьому суд зазначає, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
На підставі ч.3 ст. 160 Сімейного кодексу, у задоволенні вимоги про визначення місця проживання дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 із батьком слід відмовити, оскільки ОСОБА_19 та ОСОБА_20 досягнули 14 річного віку, з якого мають право самостійно обирати місце проживання.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4, 13, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 160, 164, ст.165 Сімейного Кодексу України, суд ,-
УХВАЛИВ:
Позов задоволити частково.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В задоволенні решти вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн. 20 грн. судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.
Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.
Головуючий суддя І.Б. Марціцка