ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

27 травня 2026 року 	м. Ужгород	№ 260/5380/25 	
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді – Луцович М.М.
при секретарі судового засідання – Гапак А.Ю.
та осіб, що беруть участь у справі:
представник позивача – Борсенко О.В.,
представник відповідача – Савицький С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» (вул. Митна, буд. 1, м. Ужгород, Закарпатська обл., Ужгородський р-н, 88017, код ЄДРПОУ 03344326) до Головного управління ДПС у Закарпатській області (вул. Волошина, буд. 52, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ ВП 44106694) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - 

В С Т А Н О В И В :

Комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Закарпатській області, в якому просить: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №3601/07-16-04-03/03344326 від 25.04.2025, винесене Головним управлінням ДПС у Закарпатській області. 
Позовні вимоги мотивовані тим, що Головне управління ДПС у Закарпатській області склало Акт від 27.03.2025 №3673/07-16-04-03/03344326 про результати камеральної перевірки щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на прибуток та податку на додану вартість комунальним підприємством «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода». На підставі Акту камеральної перевірки Головне управління ДПС у Закарпатській області прийняло податкове повідомлення-рішення від 25.04.2025 № 3601/07-16-04-03/03344326, яким Комунальному підприємству «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» визначено до сплати штрафну санкцію по податку на додану вартість у загальному розмірі 975132,36 грн. на підставі п. 124.1 ст. 124 ПК України за порушення правил сплати (перерахування) грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) визначених п. 57.1 ст. 57, п. 203.2 ст. 203 ПК України. Позивач зазначив, що у КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» була відсутня інформація про виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29.09.2020 по справі № 807/205/16, що безпосередньо вказує на те, що протиправна бездіяльність податкового органу є причиною визначених Актом камеральної перевірки строків затримки сплати узгоджених сум грошових зобов`язань. Тобто зафіксовані камеральною перевіркою затримки у строках грошових зобов`язань обумовлені встановленою судами бездіяльністю податкового органу внаслідок несвоєчасного зарахування субвенції на рахунок КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода», що в силу пп.112.8.4 п. 112.8 ст. 112 ПК України є підставою для звільнення від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень. Відтак спірне податкове повідомлення-рішення прийняте з порушенням норм податкового законодавства, є протиправним та підлягає скасуванню.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 
Відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого з позовними вимогами не погоджується у повному обсязі та вважає їх безпідставними. Зазначає, що позивачем було подано податкову декларацію з ПДВ за липень 2020 року, податкову декларацію з ПДВ за серпень 2020 року, податкову декларацію з ПДВ за вересень 2020 року, податкову декларацію з ПДВ за жовтень 2020 року, податкову декларацію з ПДВ за листопад 2020 року, податкову декларацію з ПДВ за грудень 2020 року, податкову декларацію з ПДВ за січень 2021 року, податкову декларацію з ПДВ за січень 2022 року, податкову декларацію з ПДВ за лютий 2022 року, податкову декларацію з ПДВ за березень 2022 року. По вищевказаним податковим деклараціям платником було самостійно визначено грошове зобов`язання у загальному розмірі 97513236,15 грн. В ході проведення камеральної перевірки встановлено порушення п.57.1 ст. 57 ПК України, п. 203.2 ст. 203 ПК України, а саме: встановлено несвоєчасно сплачені податкові зобов`язання з ПДВ за звітні періоди з липня 2020 по березень 2022 року у загальній сумі 9751323,15 грн. по платежу 14010100. Матеріалами справи підтверджено та не спростовується позивачем, що кошти, які останній сплачував, зараховувались в рахунок погашення боргу з цього податку згідно з черговістю його виникнення відповідно до п. 87.9 ст. 87 Кодексу, що призвело до розрахунку в автоматичному режимі штрафних санкцій. 
Позивачем подано відповідь на відзив, в якій вказує, що відповідач не подав до відзиву документи, які були предметом дослідження під час проведення камеральної перевірки на підтвердження інформації акту перевірки про дати та суми сплачених коштів, а також напрямки їх зарахування. У відзиві на позовну заяву відповідач покликається на п. 87.9 ст. 87 ПК України щодо наявності у нього права на зарахування сплачених коштів в погашення податкового боргу, першочергово перед податковими зобов`язаннями, однак матеріали справи не містять доказів безперервності податкового боргу позивача. Не є таким доказом і інтегрована картка позивача за 2017 рік.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд позов задовольнити з мотивів, наведених у позовній заяві та відповіді на відзив.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву, та просив суд відмовити у задоволенні позову.
На виконання вимог ч. 13 ст. 10 та ч. 1 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. 
Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Закарпатській області було проведено камеральну перевірку комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на прибуток та податку на додану вартість Комунальним підприємством «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода», код ЄДРПОУ 03344326, за наслідками якої складено акт від 27.03.2025 №3673/07-16-04-03/03344326 про результати камеральної перевірки щодо порушення правил (термінів) сплати (перерахування) податків, платежів, зборів (далі - Акт перевірки).
Згідно Акту перевірки встановлено порушення позивачем пункту 57.1 статті 57, пункту 203.2 статті 203 Податкового кодексу України, а саме: несвоєчасно сплачено податкові зобов`язання з податку на додану вартість в загальній сумі 9 751 323,15 грн. (код бюджетної класифікації 14010100).
На підставі Акту перевірки Головне управління ДПС у Закарпатській області винесло податкове повідомлення-рішення від 25.04.2025 № 3601/07-16-04-03/03344326, яким комунальному підприємству «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» визначено до сплати штрафну санкцію по податку на додану вартість у загальному розмірі 975132,36 грн на підставі п. 124.1 ст. 124 ПК України за порушення правил сплати (перерахування) грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) визначених п. 57.1 ст. 57, п. 203.2 ст. 203 ПК України. 
Податкове повідомлення-рішення від 25.04.2025 № 3601/07-16-04-03/03344326 отримано КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» 05.05.2025 у поштовому відправленні з трек номером 9060001426228. 
Комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» на підставі ст. 56 ПК України скористалося правом адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення до Державної податкової служби України. 
За наслідками розгляду скарги Державна податкова служба України прийняла рішення від 04.06.2025 №16130/6/99-00-06-03-01-06, яким залишила без змін податкове повідомлення-рішення від 25.04.2025 № 3601/07-16-04-03/03344326, а скаргу КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» - без задоволення. 
Вважаючи протиправним податкове повідомлення-рішення від 25.04.2025 № 3601/07-16-04-03/03344326, позивач звернувся до суду з даним позовом. 
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд вказує таке. 
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема: визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс від 02.12.2010 № 2755-VI (далі ПК України, у редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня. 
Згідно з пп. 14.1.152 п. 14.1 ст. 14 ПК України погашення податкового боргу – зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом. 
Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений ПК України строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному ПК України. 
Згідно з п. 16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених ПК України та законами з питань митної справи. 
Пунктом 31.1 ст. 31 ПК України визначено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. 
Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою. 
Відповідно до ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені ПК України, законами з питань митної справи. 
Згідно з п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. 
Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого ПК України для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених ПК України. 
Якщо граничний строк сплати податкового зобов`язання припадає на вихідний або святковий день, останнім днем сплати податкового зобов`язання вважається операційний (банківський): день, що настає за вихідним або святковим днем. 
Пунктом 203.2 ст. 203 ПК України визначено, що сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації. 
Згідно з п. 87.9 ст. 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок, погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 93 ПК України або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. 
Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. 
Пунктом 131.2 ст. 131 ПК України передбачено, що при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені. 
Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням «зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом. 
Наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 №225 «Про затвердження Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податку обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, та переліків документів на підтвердження», який набув чинності з 06.09.2022, затверджено, зокрема: Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податку обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України. 
Згідно з п. 124.1 ст. 124 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах:
при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу;
при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Якщо зарахування коштів з електронного рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість в оплату узгодженої суми грошового зобов`язання, визначеного в уточнюючому розрахунку до податкової декларації, здійснюється на наступний операційний день, штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.
Як вбачається з матеріалів справи, за спірним податковим повідомленням-рішенням позивача було притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 10 відсотків погашеної суми боргу із затримкою більше 30 календарних днів.
В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що зафіксовані камеральною перевіркою затримки у строках грошових зобов`язань обумовлені встановленою судом у справі № 807/205/16 бездіяльністю податкового органу внаслідок несвоєчасного зарахування субвенції на рахунок КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода», що в силу пп.112.8.4 п. 112.8 ст. 112 ПК України є підставою для звільнення від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень. 
Так, судом встановлено, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року у справі № 807/205/16, залишеного без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2021 року, частково задоволено позов Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» до Державної фіскальної служби України, Державної податкової служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державна казначейська служба України, Головне управління ДФС у Закарпатській області, Головне управління ДПС у Закарпатській області:
1) визнано протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо не зарахування шляхом не збільшення суми поповнення електронного рахунку Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника коштів з рахунків платників, відкритих у відповідних органах казначейства для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України про Державний бюджет України;
2) зобов`язано Державну податкову службу України зарахувати на рахунок Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» № 37518000002116 у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника кошти у сумі 3183559,35 грн. відповідно до договорів про організацію взаєморозрахунків відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 року № 375;
3) в решті позовних вимог відмовлено.
У рішенні Закарпатського окружного адміністративного суду від 29.09.2020 року №807/205/16 судом було встановлено, що позивач отримав субвенції та звернувся листом «Щодо електронного адміністрування податку на додану вартість» від 01.03.2016 року №354 до ДФС України, Головного управління ДФС у Закарпатській області щодо вжиття всіх можливих заходів щодо припинення порушення порядку адміністрування податку на додану вартість та забезпечення можливості позивачеві проводити реєстрацію податкових накладних, зокрема, шляхом своєчасного відображення проведених взаєморозрахунків. 
Також у даному судовому рішенні було встановлено, що листом від 23.03.2016 року №1172/10/07-01 Головне управління ДФС у Закарпатській області надало відповідь позивачеві на лист від 01.03.2016 року №354 та повідомило, що враховуючи те, що ведення та супроводження системи електронного адміністрування податку на додану вартість здійснюється на центральному рівні, Головне управління ДФС у Закарпатській області звернулося до ДФС України з проханням сприяти у вирішенні проблемного питання щодо виконання пункту 9 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, зі змінами затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 18.11.2015 року № 967. 
Вищенаведені факти, встановлені у вказаному судовому рішенні, повністю спростовують твердження позивача про існування між даними подіями та сплатою у 2020-2022 роках узгоджених сум грошового зобов`язання відповідного причинно-наслідкового зв`язку. 
Крім того, відповідно до обставин даної справи позивач несвоєчасно сплатив податкові зобов`язання з ПДВ за звітні періоди з липня 2020 по березень 2022 року у загальній сумі 9751323,15 грн. по платежу 14010100, в той час як у згаданому судовому рішенні №807/205/16 мова йшла про період 2015-2017 роки та сума субвенцій, яка мала бути зарахована у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника складала 3183559,35 грн. 
Суд також відхиляє твердження позивача щодо наявності причинно-наслідкового зв`язку між подіями у справі №807/205/16 та несвоєчасною сплатою податкових зобов`язань з ПДВ за звітні періоди з липня 2020 по березень 2022 року, з огляду на те, що позивач, відповідно до інтегрованої картки платника по платежу 14010100 «Податок на додану вартiсть iз вироблених в Українi товарiв (робiт, послуг)», не мав податкового боргу по даному платежу станом на 23.01.2017 року, тобто мало місце переривання податкового боргу. 
А відтак, доводи позивача про те, що обставини які мали місце у 2015-2017 роках можуть вплинути у майбутньому на його можливість сплачувати платежі у 2020-2022 роках є безпідставними.
Матеріалами справи підтверджено та не спростовано позивачем, що кошти, які останній сплачував, зараховувались в рахунок погашення боргу з цього податку згідно з черговістю його виникнення відповідно до п. 87.9 ст. 87 Кодексу, що призвело до розрахунку в автоматичному режимі штрафних санкцій. 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові № 808/2290/17 від 13.02.2018 року наголосив, що конституційний обов`язок сплати податку найшов свій розвиток та своє закріплення в нормах Податкового Кодексу України, зокрема в положеннях пп.14.1.156 п.14.1 ст.14, абз.1 п.57.1 ст.57 цього Кодексу, особливості обчислення та перерахування коштів до Державного бюджету України податку на додану вартість також врегульовані нормами пунктів 200.1, 200.2 статті 200, пунктів 203.1 та 203.2 статті 203 Податкового кодексу України. 
У разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, про що зазначено пунктом 87.9 статті 87 Податкового кодексу України. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.
Аналіз наведеної норми доводить, що об`єктом застосування штрафу є погашена сума податкового боргу, спосіб такого погашення значення не має (є це самостійна сплата чи примусове стягнення). Погашення податкового боргу за положеннями підпункту 14.1.152 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України це зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом. 
Верховний Суд вважав, що відповідальність у вигляді штрафу не поставлена в залежність від способу та порядку погашення податкового боргу (добровільного чи примусового, в повній сумі або частинами).
Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що сплата податкового боргу відбулась з порушенням строків із незалежних від нього причин та за відсутності його вини, що виключає відносно нього застосування відповідальності у вигляді застосування штрафної санкції (штрафу). 
Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.02.2023 підтримано висновки суду апеляційної інстанції та позицію Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків у справі № 280/1006/21 про те, що порушення строків сплати грошових зобов`язань за незалежних від платника податків причин не можуть бути підставою для звільнення позивача від відповідальності за несвоєчасну сплату податків. 
Так у вказаній постанові визначено: «…судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем не надано доказів своєчасного та у повному обсязі сплати податкових зобов`язань з податку на додану вартість та/або погашення податкового боргу з цього податку за спірний період, що обґрунтовано свідчить про наявність підстав у контролюючого органу для застосування штрафних санкцій визначених статтею 126 ПК України. 
Також встановлено, що позивач не мав об`єктивної можливості та правових підстав своєчасно сплатити грошові зобов`язання з податку на додану вартість за наявності заборгованості по виплаті заробітної плати перед найманими працівниками, оскільки відповідно до вищенаведених приписів законодавства України сплата податкових платежів може здійснюватися лише після погашення у повному обсязі існуючої заборгованості по виплаті заробітної плати». 
Верховний Суд зауважив, що позивач не заперечує факт несвоєчасної сплати податкових зобов`язань з податку на додану вартість у вищезазначеному розмірі, однак вказує, що несвоєчасна сплата податкового зобов`язання зумовлена об`єктивними обставинами, які не залежать від його волі. 
Колегія суддів Верховного Суду зазначила, що приписами статті 126 ПК України не передбачено умов, за яких несвоєчасна сплата податкових зобов`язань може вважатись такою, що відбулась з поважних причин. Навпаки, нормами ПК України передбачено обов`язок платника своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати податкові зобов`язання, незалежно від будь-яких обставин, а у випадку невиконання такого обов`язку контролюючий орган зобов`язаний застосувати до платника відповідні фінансові санкції. 
Касаційний адміністративний суд резюмував, що сплата позивачем податкового боргу, яка відбулась з порушенням строків сплати грошових зобов`язань згідно доводів позивача за незалежних від нього причин та за відсутності його вини не можуть бути підставою для звільнення позивача від відповідальності, а тому підстави для визнання оскаржуваного рішення протиправним відсутні.
За наведеного правового регулювання та з урахуванням позиції Верховного Суду, суд приходить висновку, що позивачем не спростовано встановлене під час камеральної перевірки порушення позивачем пункту 57.1 статті 57, пункту 203.2 статті 203 Податкового кодексу України. Суд також зазначає, що позивач у позовній заяві не вказує про неможливість своєчасного виконання податкових обов`язків, щодо сплати податкового зобов`язання за лютий та березень 2022 року. 
Згідно із частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
За результатами розгляду справи судом встановлено, що спірне податкове повідомлення-рішення відповідача у цій справі №3601/07-16-04-03/03344326 від 25.04.2025 відповідає критеріям, які визначені у частині другій статті 2 КАС України, а тому правові підстави для визнання його протиправним та скасування відсутні.
Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи вищевикладене, на думку суду відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 КАС України, виконано та доведено правомірність та законність його рішення, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.
На підставі наведеного та керуючись ст. 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» (вул. Митна, буд. 1, м. Ужгород, Закарпатська обл., Ужгородський р-н, 88017, код ЄДРПОУ 03344326) до Головного управління ДПС у Закарпатській області (вул. Волошина, буд. 52, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ ВП 44106694) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя	М.М. Луцович	

Відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України рішення суду у повному обсязі складено та підписано протягом 27.05.2026 року.