Справа № 587/1289/26 

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2026 року Сумський районний суд Сумської області у складі головуючого судді Вортоломей І. Г., з участю секретаря судового засідання Джепи В. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
УСТАНОВИЛА:
Представник ТОВ «СВЕА ФІНАНС» звернувся до суду з позовом і обґрунтовує вимоги тим, що 19 листопада 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1904375 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до Розділу 1 кредитного договору ТОВ «Селфі кредит» надає позичальнику кредит в гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надається строком на 360 днів, стандартна процентна ставка становить 1% в день та застосовується у межах строку кредиту. ТОВ «Селфі кредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № НОМЕР_1 , яку позичальник вказав при оформленні кредиту, в сумі 5500,00 грн. Відповідач виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, останній платіж було здійснено 12 грудня 2024 року в сумі 1510,00 грн, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 30 червня 2025 року між ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу № 01.02-18/25, відповідно до додатку 1 (Реєстру боржників) до вказаного договору заборгованість відповідача за кредитним договором (станом на дату відступлення права вимоги) становить 25128,49 грн, яка складається із заборгованості по тілу кредиту – 4704,99 грн, заборгованість по відсотках – 9423,5 грн, пені – 11000,00 грн. 
Додатково 25 листопада 2024 року між ТОВ “Лінеура України” та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 5133951 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до Розділу 1 Кредитного договору ТОВ “Лінеура України” надає позичальнику кредит в гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надається строком на 360 днів, стандартна процентна ставка становить 1% в день та застосовується у межах строку кредиту. ТОВ “Лінеура України” свої зобов`язання за Кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № НОМЕР_1 , яку позичальник вказала при оформленні кредиту, в сумі 2500,00 грн. Відповідач виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, останній платіж було здійснено 22 грудня 2024 року в сумі 700,01 грн, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 29 липня 2025 року між ТОВ “Лінеура України” та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу № 01.02-27/25, відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до вказаного договору заборгованість відповідача за кредитним договором (станом на дату відступлення права вимоги) становить 9222,80 грн, яка складається із заборгованості по тілу кредиту – 2499,99 грн, заборгованість по відсотках – 5472,81 грн, пені , штрафу – 1250,00 грн. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань позивач вимушений звернутися до суду та просить стягнути заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №1904375 від 19 листопада 2024 року в розмірі 25128,49 грн та за договором №5133951 від 25 листопада 2024 року в сумі 9222,80 грн, а також судові витрати.
Ухвалою суду від 07 квітня 2026 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.
Від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Буланова О. М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить у задоволенні позову відмовити. Зазначив, що відповідачка заперечує проти позовних вимог, оскільки стороною позивача не надано до суду належних, достовірних та допустимих доказів на підтвердження обставин того, що на виконання умов договорів № 1904375 та №5133951 були перераховані суми кредитних коштів кредитором на картковий рахунок відповідача, як позичальника, тобто отримання відповідачем грошових коштів. Надані стороною позивача розрахунки заборгованості не є достатніми доказами для висновку про існування боргу в заявлених позивачем розмірах, оскільки сам розрахунок є внутрішнім документом та не містить відомостей, що дозволили б перевірити видачу кредитних коштів відповідачу. Зазначені суми у договорах не свідчать про їх отримання відповідачем саме у цих розмірах. Відсутні підстави для нарахування пені за кредитними договорами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, та дослідивши надані докази, судом встановлено таке.
19 листопада 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №1904375 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до Розділу 1 договору про надання фінансового кредиту ТОВ «Селфі Кредит» зобов`язується надати позичальнику грошові кошти в гривні в сумі 5000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надається строком на 360 днів, стандартна процентна ставка становить 1% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього Договору. Знижена процентна ставка становить 0.97 % в день та застосовується у випадку, якщо споживач, як учасник програми лояльності товариства, до 04 грудня 2024 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів. Знижка споживачу від товариства на стандартну процентну ставку є індивідуальною; у випадку її застосування сума процентів, що підлягає сплаті до вказаної вище дати, перераховується замість стандартної процентної ставки за зниженою процентною ставкою. Також споживач може отримати індивідуальну знижку, якщо до вказаної дати здійснить повне дострокове повернення кредиту, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою буде перераховано за зниженою процентною ставкою до дати повного дострокового повернення кредиту (включно). У випадку часткового дострокового повернення кредиту такий перерахунок здійснюється тільки до дати часткового дострокового повернення кредиту, надалі застосовується стандартна процентна ставка без знижки і перерахунку. Споживач погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання споживачем права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка без знижки, що не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для споживача. Протягом строку дії договору розмір процентів за користування кредитними коштами може бути змінений у бік зменшення для споживача у випадку та на умовах, визначених в п. 1.5.2 договору, зокрема у випадку отримання споживачем знижки на стандартну процентну ставку. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Денна процентна ставка на дату укладення договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 1 % в день. Загальні витрати на дату укладення договору складають за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 18000 грн, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки – 17977.5 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 2899.03 % річних, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки - 2860.79 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 23000 грн, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки - 22977.5 грн упродовж строку користування кредитом, пеня та/або штраф за несвоєчасне виконання споживачем зобов`язань за договором не нараховується. У випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф у розмірі 750,00 гривень на четвертий день такого невиконання та/або неналежного виконання та у розмірі 150,00 гривень, починаючи з 5 п`ятого дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання. Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № НОМЕР_1 . Договір підписано ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором K226. 27 листопада 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду, якою сторони домовились збільшити суму кредиту на 500,00 гривень, в зв`язку з чим загальний розмір кредиту становить 5500 гривень. Денна процентна ставка складе за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 1% в день. Загальні витрати збільшаться та складатимуть за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 19755 грн, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки – 19731,6 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка складе за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 2893.23 % річних, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки - 2856.91 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту збільшиться та складе за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 25255 грн, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки - 25231.6 грн. Додаткова угода підписана електронним підписом одноразовим ідентифікатором C952. 
19 листопада 2024 року на картковий рахунок № НОМЕР_1  ОСОБА_1 , вказаний у заявці кредитного договору, перераховано грошові кошти в сумі 5000,00 грн, що підтверджується листом ТОВ «Пейтек» від 01 липня 2025 року (матеріали електронної справи).
27 листопада 2024 року на картковий рахунок № НОМЕР_1  ОСОБА_1 , вказаний у заявці кредитного договору, перераховано грошові кошти в сумі 500,00 грн, що підтверджується листом ТОВ «Пейтек» від 01 липня 2025 року (матеріали електронної справи).
ОСОБА_1 не виконувала свої зобов`язання за договором належним чином, у зв`язку із чим виникла прострочена заборгованість.
Станом на 30 червня 2026 року заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №1904375 від 19 листопада 2024 року становить 25128,49 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту – 4704,99 грн, заборгованість по відсотках – 9423,5 грн, пеня – 11000,00 грн, (матеріали електр. справи).
30 червня 2025 року між ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «Свеа фінанс» укладено Договір факторингу № 01.02-18/25 (матеріали електр. справи).
Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до вказаного договору та Витягу з реєстру боржників №1 до договору Факторингу № 01.02-18/25 від 30 червня 2025 року заборгованість відповідача за кредитним договором (станом на дату відступлення права вимоги) складає 25128,49 грн (матеріали електр. справи).
Також, 25 листопада 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №5133951 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до Розділу 1 договору про надання фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується надати позичальнику грошові кошти в гривні в сумі 2500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надається строком на 360 днів, стандартна процентна ставка становить 1% в день та застосовується у межах строку кредиту. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає за стандартною ставкою за весь строк кредитування 2 397,89% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 11 500,00 гривень. Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_2 . У випадку невиконання та/або неналежного виконання (прострочення виконання) клієнтом своїх грошових зобов`язань за договором товариство має право нарахувати, а клієнт зобов`язаний на вимогу товариства сплатити товариству штраф у розмірі 75% від суми невиконаного та/або неналежно виконаного грошового зобов`язання на 2-й день кожного факту такого невиконання та/або неналежного виконання. Фактом невиконання та/або неналежного виконання грошових зобов`язань клієнтом є не здійснення ним сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу та/або повернення суми кредиту в строки сплати платежів, встановлені договором. Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 31902. 
25 листопада 2024 року на картковий рахунок № НОМЕР_1  ОСОБА_1 , вказаний у заявці кредитного договору, перераховано грошові кошти в сумі 2500,00 грн, що підтверджується листом ТОВ «Пейтек» від 30 липня 2025 року № 1-3007 (матеріали електронної справи).
ОСОБА_1 не виконувала свої зобов`язання за договором належним чином, у зв`язку із чим виникла прострочена заборгованість.
Станом на 29 липня 2025 року заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №5133951 від 25 листопада 2024 року становить 9222,80 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту – 2499,99 грн, заборгованість по відсотках – 5472,81 грн, пеня – 1250,00 грн, (матеріали електр. справи).
29 липня 2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Свеа фінанс» укладено Договір факторингу № 01.02-27/25 (матеріали електр. справи).
Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до вказаного договору та Витягу з реєстру боржників №1 до договору Факторингу № 01.02-27/25 від 29 липня 2025 року заборгованість відповідача за кредитним договором (станом на дату відступлення права вимоги) складає 9222,80 грн (матеріали електр. справи).
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Так, ст. 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Згідно з ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України.
За ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
За вимогами ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до вимог статей 525-526, 530, 1050 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 статті 1077 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Цей правочин у розумінні положень ЗУ «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, що не спростовано в судовому засіданні останнім.
Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі №234/8084/20 (провадження № 61-2303св21).
Тобто, суд зазначає, що своїм електронним цифровим підписом відповідачка підтвердила, що отримала та ознайомився із інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних нею умов кредитування.
Зважаючи на норми статті 46 Закону України «Про платіжні послуги» у разі, якщо б під час виконання платіжної операції щодо перерахування кредитних коштів відповідачці, відомості про неї, як про належного отримувача кредиту, не підтвердились, то операція із зарахування таких коштів взагалі б не відбулась.
Таким чином, перерахування кредитних коштів відбувалось на картковий рахунок, вказаний ОСОБА_1 під час заповнення заявки.
Суд вважає зазначені докази належними та такими, що підтверджують факт перерахування позичальнику на вказаний ним рахунок кредитних коштів.
Заперечуючи факт отримання кредитних коштів, відповідачка, будучи обізнаною про підписання кредитного договору, графіка погашення кредиту та сплати відсотків, не вчиняла дії щодо захисту, на її думку, порушених прав на отримання кредитних коштів за вказаним договором.
Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, наведеною у постанові Верховного Суду від 31січня 2025 року у справі № 235/8060/15-ц (провадження № 61-6952св24).
Відповідачем не спростовано, що банківська картка з відповідним номером, на яку переказано грошові кошти, та яка вказана нею в договорі, їй не належить.
Крім цього, суд вважає, що маючи доступ до свого рахунку, зазначеного в договорі, відповідачка мала можливість в якості доказу надати суду довідку з банку про неналежність їй вищезгаданої картки, або виписку зі свого рахунку на підтвердження надходження чи не надходження коштів від кредитора на виконання умов укладених договорів, їх розміру, а також на підтвердження виконання своїх зобов`язань за вказаним договором та внесення коштів на погашення заборгованості.
Також відповідачем не надано належних доказів на спростування зазначеного розрахунку заборгованості, як і не надано доказів належного виконання своїх зобов`язань, фактично не спростувала обставин отримання та використання нею кредитних коштів, а також розміру заборгованості, зазначеного в наданому позивачем розрахунку, який узгоджується зі змістом кредитного договору, а отже, є належним доказом.
Тобто суд зазначає, що відповідачка, укладаючи договори № 1904375 від 19 листопада 2024 року та № 5133951 від 25 листопада 2024 року, повністю була ознайомлена з ними, сторони погодили усі істотні умови та уклали в належній формі кредитні договори, про що свідчать надані докази.
Доказів протилежного матеріали справи не містять.
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18; від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19; від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19 і від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19.
З огляду на викладене суд вважає, що позивач довів факт порушення відповідачкою взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені кредитним договором №1904375 від 19 листопада 2024 року, зокрема заборгованості по тілу кредиту у розмірі 4704,99 грн, по процентам у розмірі 9423,5 грн, та передбачені кредитним договором №5133951 від 25 листопада 2024 року, зокрема заборгованості по тілу кредиту у розмірі 2499,99 грн, по процентам у розмірі 5472,81 грн.
Що стосується стягнення пені (неустойки), то п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установивши, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відтак, враховуючи положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про відмову в частині стягнення пені (неустойки) в розмірі 11000,00 грн. за кредитним договором №1904375 та 1250,00 грн за кредитним договором №5133951.
Отже, позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитними договорами №1904385 від 19 листопада 2024 року та №5133951 від 25 листопада 2024 року у загальному розмірі 22 101 грн 29 коп.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).
При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір з урахуванням коефіцієнту 0,8, передбаченого ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у розмірі 2662,40 грн.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог. Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено в сумі 22101,29 грн, тобто на 64,34%, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1712,99 грн (2662,40 грн.* 64,34%) судового збору.
Керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, ЄДРПОУ: 37616221) заборгованість за кредитними договорами № 1904375 від 19 листопада 2024 року та № 5133951 від 25 листопада 2024 року у загальному розмірі 22 101 (двадцять дві тисячі сто одна) гривня 29 копійок, а також судовий збір в сумі 1712 (одна тисяча сімсот дванадцять) гривень 99 копійок.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя          І. Г. Вортоломей