Справа № 539/6541/25
Провадження № 2/539/481/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.06.2026 
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді - Гуменюк Г.М., 
за участі секретаря судового засідання– Коновал Т.Г. 
представника відповідача ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лубенського міськрайонного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:
Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на своє утримання на час навчання.
В обґрунтування вимог зазначає, що являється дочкою відповідача і навчається на третьому курсі бюджетної форми навчання Відокремленого структурного підрозділу «Фаховий коледж Державного закладу «Луганський національний університет імені Тараса Шевченка» з терміном навчання до 30.06.2027 року. Позивачка зазначає, що стипендії не отримує, не працює, інші доходи відсутні, у зв`язку із навчанням у неї наявна потреба у купівлі підручників, навчального приладдя, як і в одязі, взутті, харчуванні, а батько після досягнення повноліття відмовився надавати фінансову допомогу. У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходу щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення 23 років.
Ухвалою судді Лубенського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.12.2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
30.01.2026 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому вважає що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, що підтверджують її витрати у зв`язку з продовженням навчання, оскільки позивач перебуває на бюджетній формі навчання, про причини, з яких позивач не отримує стипендії у позовній заяві не міститься. Крім, того відповідач щомісячно сплачує оренду житла 8000грн. та має хронічні хвороби, та близько 3500грн. витрачає на медичні обстеження. У задоволенні позовних вимог просить відмовити.
Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 
Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначила, що сторона відповідача не визнає позов, дитина є повнолітньою, а батько не має змоги сплачувати аліменти.
Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 є дочкою відповідача ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 14.11.2007 року.
Відповідно до довідки №172, яка видана 24.11.2025 Відокремленим структурним підрозділом «Фаховий коледж Державного закладу «Луганський національний університет імені Тараса Шевченка», ОСОБА_2 навчається на третьому курсі бюджетної форми навчання за освітньо-професійним ступенем фаховий солодший бакалавр за спеціальністю Дизайн (перукарське мистецтво та декоративна косметика) на основі БСО. Термін навчання 01.09.2023-30.06.2027.
Згідно довідки про доходи, яка видана 02.12.2025 Відокремленим структурним підрозділом «Фаховий коледж Державного закладу «Луганський національний університет імені Тараса Шевченка», ОСОБА_2 , як студент з 01.06.2025року по 30.11.2025року доходів не отримує.
Відповідно до довідки 939 від 30.10.2025року Лубенської філії Полтавського ОЦЗ ОСОБА_2 не перебуває на обліку у центрі зайнятості.
Згідно відомостей з Державного реєстру ФОП про джерела доходу, станом на 18.11.2025 року, та у період з січня по лютий 2026року у ОСОБА_2 відсутні доходи.
Як вбачається із відомостей з Державного реєстру ФОП про джерела доходу, станом на 15.01.2026 року, у період з вересня по листопад 2026року у ОСОБА_3 наявний дохід за три місяці вересень-листопад 2025року у розмірі 128699,87грн.
Відповідачем надано суду копію договору оренди укладеного відповідачем ОСОБА_3 на термін з 24.03.2024року по 24.03.2025року, на підтвердження оплати за вказаним договором суду надано лише три платіжних документи що підтверджують проплати за жовтень, листопад та грудень 2025року.
Також суду надано виписку із медичної карти амбулаторного хворого №15547 від 28.09.2023року, висновок за результатами введення колоноскопа від 11.07.2018року та заключення за результатами проведення комп`ютерної томографії від 29.06.2017року.
Вимогами ст.141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).
Разом з тим ст.199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно зі ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1.стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2.стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3.наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1)наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;
3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4.інші обставини, що мають істотне значення.
Як слідує із роз`яснень, що містяться в п.20 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, пленум Верховного суду України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.
Оскільки диспозитивність процесу є однією з основоположних засад цивільного судочинства, Суд не вправі виходити поза межі позовних вимог вирішуючи спір.
Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.
Позивачкою доведено, що вона є дочкою відповідача, набула повноліття та не досягла віку 23 років, продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги, в зв`язку з навчанням.
В той же час ОСОБА_2 хоч і продовжує навчання проте є повнолітньою та працездатною, судом встановлено, вона навчається за державним замовленням, докази того, що її стан здоров`я є незадовільним відсутні. 
Водночас із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України татих доказів, що подав відповідач, суд вважає відповідач може надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.
Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням викладеного та вимог ст.182, 199, 200 СК України, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення, слід стягувати з ОСОБА_3 на користь та на утримання дочки ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягувати з дати подання позову і до досягнення донькою 23 річного віку за умов продовження навчання, що на думку суду є достатнім для забезпечення рівня життя повнолітньої дочки, та буде необхідним для забезпечення витрат на навчання і, разом із тим, є співмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання, виходячи з засад розумності та справедливості.
Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. 
Керуючись ст. ст. 180-184, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, ст. ст. 5, 13, 76, 82, 206, 258, 259, 263, 265, 268, 280, 430 Цивільного процесуального кодексу України суд, -

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання, в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), починаючи стягувати з 12.12.2025 року і до завершення навчання на денній формі навчання в Відокремленому структурному підрозділу «Фаховий коледж Державного закладу «Луганський національний університет імені Тараса Шевченка», але не довше ніж до досягнення 23 річного віку.
Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисячу двісті одинадцять) гривень 40 (сорок) копійок.
Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
В задоволенні решти вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 .

Головуюча суддя    Г.М. Гуменюк