1	Справа № 335/7002/26  3/335/1446/2026 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Крамаренко І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ЕПР1 №695490 від 17.06.2026, що надійшла з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ст. 124 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обставин викладених у протоколі, вбачається, що 10.03.2026 о 16 год. 30 хв., у м. Запоріжжі, вул. Героїв полку Азов, пішохід ОСОБА_1 вийшовши на проїжджу частину не впевнилася у відсутності небезпеки внаслідок чого водій ОСОБА_2 , керуючи ТЗ BYD SEA LION, номерний знак НОМЕР_2 , здійснив наїзд на останню. Внаслідок ДТП ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості. Чим порушила п.4.14.а. та п.4.7 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнала, зазначивши, що є незрозумілим яким чином старший лейтенант поліції Заїка В.В. встановив зазначені вище обставини, які не відповідають дійсним обставин, які відбулися 10.03.2026. Пояснила, що вона неодноразово, у ході її допитів раніше, акцентувала на наявність розмітки пішохідного переходу проїзної частини «зебра» і попереджувальний дорожній знак 1.33 «Діти». Пояснювала, що 10.03.2026 вона, перед тим як переходити по «зебрі» зупинилася і впевнилася, що вказаний транспортний засіб водія ОСОБА_2 зупинився на перехресті, а тому почала переходити «зеброю», тобто впевнилася у відсутності загрози для неї. Також зазначає про те, що про існування цього протоколу дізналася тільки 25.06.2026 під час ознайомлення з матеріалами справи в кабінеті електронного суду, а тому зазначення у п.п.13 і 18 протоколу «від підпису відмовилася», є неправдивою інформацією, оскільки за адресою місця складення протоколу (м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 96) жодного разу не була, а тому ніяк не могла відмовитися від підпису протоколу. Вважає, що протокол складено не у визначений законодавством строк - 17.06.2026 14:47:58, що є порушенням вимог ст.254 КУпАП. При цьому, зазначає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення взагалі не містить належних, допустимих і достовірних доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення нею адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП. Просила закрити провадження у цій справі.
До матеріалів справи долучені письмові заперечення ОСОБА_1 , з додатками, в яких викладені детальні події щодо обставин ДТП, яка відбулася 10.03.2026, та подальші обставини, а також викладені доводи щодо оцінки долучених до протоколу доказів.
У судовому засіданні допитано ОСОБА_3 , інспектора УПП в Запорізькій області, яким складено протокол серії ЕПР1 № 695490 від 17.06.2026. Інспектор суду пояснив, що до УПП в Запорізькій області надійшли матеріали разом із постановою слідчого ВР ЗСТ СВ ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Добрознай Н.А. від 16.04.2026 про закриття кримінального провадження, відповідно до якої надано вказівку УПП притягнути до адміністративної відповідальності пішохода ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, за викладених у ній обставин, які відбулися 10.03.2026. Вчинивши ряд заходів щодо виклику ОСОБА_1 для надання пояснень, яка неодноразово на виклики не з`явилися до УПП в Запорізькій області, оцінивши у сукупності надані копії матеріалів справи, було складено вказаний протокол та матеріали скеровано до суду. При цьому, підтвердив у судовому засідання, що ОСОБА_1 не була опитана, у зв`язку з її неявкою, оскільки відмовилася від явки до УПП, а зазначення у протоколі "від підпису відмовилась» зазначено помилково.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників, суд приходить до наступного висновку.
Частиною 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 9 КУпАП України, визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Крім того, за правилами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, окрім іншого, показаннями свідків.
Стаття 124 КУпАП України, передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Пішохід - особа, яка бере участь у дорожньому русі поза транспортними засобами і не виконує на дорозі будь-яку роботу. 
Відповідно до п. 4.7. ПДР України, пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах, у тому числі підземних і надземних, а у разі їх відсутності - на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч.
Відповідно до п.4.14.а. ПДР, пішоходам забороняється: а) виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху.
Основною умовою настання адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є наявний причинний зв`язок між порушеннями правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді шкоди.
Судом встановлено, що 17.06.2026 інспектором УПП в Запорізькій області Заїка В.В. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 695490 відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, за порушення п.4.7, п.4.14.а. ПДР України, в якому зазначено вищевказані обставини.
На підтвердження вказаних обставин до протоколу долучені та досліджені судом наступні докази: 
- постанова про закриття кримінального провадження слідчого ВР ЗСТ СВ ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Добрознай Н.А. від 16.04.2026, відповідно до якої за результатами проведення досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №12026082050000523 від 11.03.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, кримінальне провадження – закрито, у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_2 , складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України, за обставин, які відбулися 10.03.2026 за участі водія ОСОБА_2 та пішохода ОСОБА_1 . Копія постанови та копія матеріалів кримінального провадження направлені начальнику УПП для притягнення до адміністративної відповідальності пішохода ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.;
- копія Витягу з ЄРДР № 12026082050000523 від 11.03.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України;
- копія протоколу огляду місця ДТП від 10.03.2026, з доданою схемою до протоколу ОМ ДТП та фототаблицями, відповідно до якої було зафіксовано слідову інформацію, погодні (світла пора доби, без опадів) та дорожні умови (проїзна частина асфальтобетонна, суха, чиста), наявність дорожнього знаку 1.33, механічні пошкодження і кінцеве положення автомобіля «BYD SEA LION 06», реєстраційний номер НОМЕР_2 ;
- копія пояснень водія ОСОБА_2 від 11.03.2026, який пояснив, зокрема, що коли він рухався прямолінійно, впевнившись у відсутності перешкод (у т.ч. пішоходів), з правого тротуару на проїзну частину вийшла раптово пішохід – жінка, яка почала перетинати дорогу рухаючись перпендикулярно, прямолінійно, справа-наліво відносно напрямку його руху. Одразу застосував екстрене гальмування, однак уникнути наїзду не зміг та передньою правою частиною кузова автомобіля допустив контакт з пішоходом;
- копія водійського посвідчення ОСОБА_2 ;
- копія заяви ОСОБА_1 про визнання потерпілою особою від 17.03.2026;
- копія протоколу допиту ОСОБА_1 від 17.03.2026, відповідно до яких пояснила, зокрема, що 10.03.2026, приблизно, о 16 годині 30 хвилин, вона здійснювала рух по правому тротуару вул. Постової в напрямку нерегульованого перехрестя з вул. Героїв полку Азов в м. Запоріжжі. Перетинаючи проїзну частину вул. Героїв полку Азов на протилежний бік наблизилась до краю проїзної частини та не побачивши поблизу транспортних засобів, розпочала перетин проїзної частини вул. Героїв полку Азов, в темпі кроку, рухаючись справа - наліво по ходу транспортних засобів, які здійснювали рух зі сторони вул. Нижньодніпровської в напрямку вищевказаного нерегульованого перехрестя. Надалі під час руху за вищевказаним напрямком несподівано для себе відчула удар у ліву частину тулуба від чого впала на дорожнє покриття. У подальшому, була доставлена до лікарні де проходила курс лікування. Внаслідок ДТП отримала тілесні ушкодження у вигляді вивиху ліктьового суглобу правої руки. До водія автомобіля, який скоїв на неї наїзд, претензій не має та мати у подальшому не буде. Просила кримінальне провадження закрити.;
- копія заяви ОСОБА_1 від 17.03.2026, відповідно до якої зазначено, що цією заявою підтверджує факт досягнення примирення та порозуміння із ОСОБА_2 щодо відшкодування шкоди завданої ним внаслідок ДТП, яка сталася 10.03.2026, та факт отримання від ОСОБА_2 раніше узгоджену з ним грошову суму, яка є відшкодуванням завданої ним моральної та матеріальної шкоди. У зв`язку з викладеним в цій заяві, підтверджує, що жодних претензій майнового (фінансового) характеру до ОСОБА_2 , в тому числі моральних, які б могли бути підставою для її звернення до правоохоронних органів чи суду, не має і в подальшому не матиме. Також, зазначає, ще не заперечує проти закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням.;
- копія висновка експерта №483п від 17.03.2026, згідно висновків якого встановлено: за медичними даними, при надходженні ОСОБА_1 до стаціонару 10.03.2026 виявлено: «…гематома м`яких тканин лобної області праворуч…» а також діагностовано: «…Закритий вивих обох кісток правого передпліччя…». п.3 - «Гематома» кваліфікується як легке тілесне ушкодження; вивих кісток правого передпліччя - як ушкодження середньої тяжкості за ознаками тривалого розладу здоров`я більш, як 21 доба.;
- копія протоколу слідчого експерименту від 17.03.2026 за участі потерпілої ОСОБА_1 з доданою схемою;
- копія протоколу додаткового огляду місця події від 17.03.2026 з доданою схемою;
- копії матеріалів висновку експерта від 30.03.2026 №СЕ-19/108-26/5642-ІТ, згідно якого встановлено: у цій ДТП водій ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 ПДР. Вирішення питання, як в даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, мала діяти пішохід ОСОБА_1 для забезпечення безпеки дорожнього руху, не потребує застосування спеціальних знань, а тому може бути зроблена слідчим або судом самостійно відповідно до вимог розділу 4 Правил дорожнього руху. У цій дорожньо - транспортній ситуації в діях водія ОСОБА_2 невідповідність до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху не вбачається. Оцінка дій пішохода ОСОБА_1 не потребує застосування спеціальних знань, а тому може бути зроблена слідчим або судом самостійно відповідно до вимог розділу 4 Правил дорожнього руху. У цій дорожньо - транспортній ситуації водій ОСОБА_2 не мав технічної можливості запобігти наїзду на пішохода.
Отже, оцінюючи у сукупності пояснення ОСОБА_1 , з урахуванням її письмових заперечень, та досліджені докази, приходжу до висновку, що у судовому засіданні не знайшло свого підтвердження, що пішоходом ОСОБА_1 були вчинені дії, які б свідчили про порушення п.п. 4.7., 4.14.а. ПДР України, і що її дії перебувають у причинному зв`язку з ДТП, що відбулася за вищенаведених обставин, та неможливо стверджувати про наявність у діях пішохода ОСОБА_1 порушення вказаних ПДР України, оскільки об`єктивних даних, що остання їх порушила, матеріали справи не містять та у судовому засіданні не встановлено.
Водночас, суд враховує, що складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП, не може бути визнаний єдиним належним та допустимим доказом у цій справі у розумінні статті 251 КУпАП, у частині підтвердження факту вчинення особою певних діянь, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а викладені у ньому обставини повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.
Досліджені судом докази, які долучені до вказаного протоколу, не відповідають дійсним обставинам викладеним у протоколі, оскільки не узгоджуються з відомостями зазначеними у досліджених вище документах, мають суперечності щодо встановлення відповідних обставин.
При цьому, судом враховується наступне.
У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 р. по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. 
На переконання суду, дані відображенні працівником поліції про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП є сумнівними з вищезазначених у судовому рішенні підстав, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року; стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").
Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Європейський суд з прав людини у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.
У випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Таким чином, суд зобов`язаний розглядати справу у межах тверджень про вчинення адміністративного правопорушення, вказаного стосовно особи у протоколі про адміністративне правопорушення.
Європейський суду з прав людини у рішенні від 20.09.2016 у справі «Karelin v.Russia» заява № 926/08 зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабулі адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.
Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.
Вказані обставини у сукупності не дають підстав для висновку щодо наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у діяннях ОСОБА_1 .
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку із чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 124, 245, 247, 251 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.124 КУпАП, закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, через Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: І.А. Крамаренко