ЄУН 932/19444/25
Провадження №2/932/6494/25
РІШЕННЯ
іменем України

01.05.2026 Шевченківський районний суд міста Дніпра в складі головуючого судді Салькової В.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції і вимоги позивача
ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» через представника Дідуха Є.О. звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Так, 22.02.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір №4410871 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. На умовах, встановлених Договором, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується надати ОСОБА_1 грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. За взаємною згодою сторони погодили умови договору: відповідно до п. 1.2 сума кредиту складає – 2100,00 грн, строк кредиту – 364 дні: з 22.02.2024 по 20.02.2025, періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 13 днів. На пільговий строк 13 днів з відповідачем погоджено умови пільгового кредитування: 0,01% в день, проте позичальником не виконано зазначених у договорі умов і до нього застосовано ставку кредитування у розмірі 2,5% на день.
На підставі п.2.1 Договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надало кредит відповідачеві у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 , яку ОСОБА_1 вказано особисто під час укладання Договору. 
ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання за Договором перед ОСОБА_1 виконало та надало їй кредит в сумі 2100,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ «Ощадбанк», що підтверджується копією довідки платіжного провайдера ТОВ «Пейтек Україна».
23.09.2024 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі Договору факторингу №23/09/2024 за плату відступило, а ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» набуло право грошової вимоги до відповідача. До позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором №4410871 від 22.02.2024, загальна сума заборгованості склала 21190,00 грн та складається з суми заборгованості за основним боргом у розмірі 2100,00 грн, суми заборгованості за процентами, нарахованими первісним кредитором в розмірі 11267,50 грн, та суми заборгованості за процентами, нарахованими ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» за 149 календарних днів – 7288,50 грн. 
Вказану заборгованість позивач просить стягнути з відповідача у повному обсязі, а також понесені судові витрати в сумі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи
Одночасно з позовом позивачем подане клопотання про витребування доказів у АТ «ОЩАДБАНК».
Інших клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні.
ІІІ. Процесуальні дії у справі
Ухвалою суду від 09.01.2026 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, витребувано у АТ «ОЩАДБАНК» докази: відомості щодо належності банківської картки № НОМЕР_1 ОСОБА_1 та підтвердження факту зарахування на неї коштів.
19.03.2026 витребувані докази надійшли з АТ «ОЩАДБАНК» до суду. 
Правом подати відзив відповідач ОСОБА_1 не скористалася, хоча ухвала суду про відкриття провадження отримана нею 06.03.2026, що підтверджене рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 
До суду не надходило клопотань сторін про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.
Відповідно до ч.8 ст.178 та ч.5 ст.279 ЦПК України справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Судом встановлено що, 22.02.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір №4410871 в електронній формі про надання коштів на умовах споживчого кредиту. За цим Договором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надало ОСОБА_1 грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а остання зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. ОСОБА_1 підписано договір за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором «43808».
Пунктом 1.2 Договору встановлено суму кредиту – 2100,00 грн, строк кредиту – 364 дні: з 22.02.2024 по 20.02.2025 (п.1.3).
За п.1.4.1 стандартна процента ставка становить 2,50% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 Договору. Денна процентна ставка за цим Договором при застосуванні Стандартної процентної ставки дорівнює 2.5% та розрахована за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100% = (19 110,00/2 100,00)/364x100%, де ДПС – денна процентна ставка; ЗВСК – загальні витрати за кредитом; ЗРК – загальний розмір кредиту; t – строк кредитування у днях.
Знижена процентна ставка, передбачена п.1.4.2, становить 0,01% за кожен день користування кредитом та застосовується, якщо клієнт до 05.03.2024 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 13 днів. На пільговий строк 13 днів з відповідачем погоджено умови пільгового кредитування під 0,01% на день. Згідно з п.3.1. Договору проценти є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт". 
На виконання п.2.1 Договору кредит наданий ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 . 
За паспортом споживчого кредиту, підписаним сторонами, стандартна процентна ставка складає 912,50% річних (або 2,50% на день), загальні витрати за кредитом з урахуванням стандартної процентної ставки – 19110,00 грн, реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою – 314689,25% річних. 
Виконання ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 щодо надання грошових коштів в сумі 2100,00 грн на платіжну картку № НОМЕР_1 підтверджене копією довідки платіжного провайдера ТОВ «Пейтек Україна» від 03.10.2024 №20241003-2231 та відомостями АТ «ОЩАДБАНК» від 13.03.2026, згідно з якими на ім`я ОСОБА_1 в банку відкрито банківський рахунок № НОМЕР_2 , який обслуговується за допомогою платіжної картки №5167803235305583, та платіжною інструкцією (МО) №1516940614105 від 25.02.2024 про зарахування на рахунок ОСОБА_1 24.02.2024 грошових коштів в сумі 2100,00 грн. 
В п.4.1 Договору сторони домовилися, що повернення (виплата) кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, крім випадку, визначеного в п.4.3 Договору.
За даними поденного Розрахунку заборгованості за Договором №4410871 від 22.02.2024 у період з 22.02.2024 по 23.09.2024 включно ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» нараховані ОСОБА_1 проценти за користування грошовими коштами загальною сумою 11267,50 грн.
Пункт 5.1.3 Договору передбачив, що ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Клієнта але з обов`язковим повідомленням Клієнта про таке відступлення протягом 10 робочих днів з дати такого відступлення.
23.09.2024 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі Договору факторингу №23/09/2024 за плату відступило, а ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором №4410871 від 22.04.2024.
За п.3.2 Договору факторингу сума ціна продажу за договором становить 1601559,81 грн, кошти підлягають сплаті протягом 5 робочих днів з моменту передачі за Актом прийому-передачі Реєстру боржників (Акт в даній справі підписаний 23.09.2024). Грошові кошти за договором перераховані фактором клієнтові платіжною інструкцією №42 від 25.09.2024 в сумі 1601559,81 грн. 
За даними Реєстру боржників від 23.09.2024 до ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором №4410871 від 22.02.2024 на загальну суму 14417,50 грн, з якої заборгованість з тіла кредиту – 2100,00 грн, заборгованість за процентами – 11267,50 грн та заборгованість за нарахованими штрафами/неустойками в розмірі 1050,00 грн, сума заборгованості що підтверджена розрахунком заборгованості, виконаним ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» станом на 23.09.2024. 
Станом на дату укладання договору факторингу – 23.09.2024 строк дії Договору №4410871 від 22.02.2024 не закінчився. В межах строку дії Договору позивачем з дати набуття права вимоги донараховані відсотки за 149 календарних днів по 19.02.2025 включно в сумі 7822,5 грн, нарахування підтверджене розрахунком заборгованості, виконаним ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» . 
Відомості про повну або часткову сплату ОСОБА_1 заборгованості первісному кредиторові або позивачеві відсутні. 
Таким чином, загальна заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем за Договором №4410871 від 22.02.2024 становить 21190,00 грн та складається з суми заборгованості за тілом кредиту – 2100,00 грн, відсотків, нарахованих первісним кредитором – 11267,50 грн, та відсотків, нарахованих позивачем – 7822,50 грн. Вимог про стягнення суми штрафів в розмірі 1050,00 грн, зазначеної в розрахунку первісного кредитора, позивачем суду не заявлено. 
V. Оцінка суду
Дослідивши матеріали справи та надавши оцінку наявним в ній доказам, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. 
Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані положеннями Цивільного кодексу України. 
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно зі ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Частиною другою ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується ЗУ «Про електронну комерцію».
Зокрема, відповідно до ч.3 цієї статті електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч.4 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Відповідно до ч.12 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Договір підписаний ОСОБА_1 за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, і під час розгляду справи належними та допустимими доказами позивачем доведено його укладення відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Дослідженими доказами судом також встановлений факт отримання відповідачем грошових коштів на умовах, узгоджених сторонами договору.
Також є підтвердженим те, що відповідач не виконала свої зобов`язання у повному обсязі, внаслідок чого у неї виникла заборгованість перед ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА». 
Згідно з ст.ст.512,514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором.
Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно з ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Позивачем доведено набуття ним права вимоги до ОСОБА_1 , оскільки ним укладений Договір факторингу з первісним кредитором, отриманий Реєстр боржників та сплачені ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» грошові кошти, що дорівнюють ціні договору. 
Проценти, нараховані позивачем після набуття права вимоги, нараховані правомірно в межах строку дії Договору кредиту. 
Частиною 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Аналіз досліджених судом доказів, наданих позивачем, які є належними, допустимими та достатніми, свідчить про обґрунтованість та доведеність позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача належить стягнути 21190,00 грн, з яких: 2100,00 грн – сума заборгованості за тілом кредиту, 11267,50 грн – сума заборгованості за відсотками, нарахованими первісним кредитором; 7822,50 грн – сума заборгованості за відсотками, нарахованими позивачем в межах строку дії договору. 
Щодо вимоги позивача зазначити в рішенні суду про нарахування 3% річних та інфляційних втрат до моменту виконання рішення суду суд зазначає таке.
Відповідно до ч.ч.10,11 ст.265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу.
Питання про можливість у конкретній справі застосовувати приписи частин 10,11 ст.265 ЦПК України суд вирішує на власний розсуд з урахуванням обставин, що мають істотне значення, на основі принципів розумності, справедливості та пропорційності.
Таких висновків дійшла ВП ВС у постанові від 05.06.2024 у справі №910/14524/22 (провадження №12-4гс24).
Оскільки ухвалення рішення в цій частині є правом суду, а позивачем не обґрунтовано доцільності застосування цих положень процесуального закону, суд не вбачає підстав для нарахування трьох відсотків річних та інфляційних втрат на суму боргу до моменту виконання рішення суду. 
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по сплаті судового збору суд враховує, що згідно з платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №12993 від 05.12.2025, позивачем при зверненні з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 гривень.
Оскільки сума заборгованості стягнута судом повністю, відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень.
Що стосується витрат на правничу допомогу в сумі 10000,00 грн, на підтвердження яких позивачем надані відповідні докази, суд вважає, що вказані витрати є завищеними з огляду на предмет позову та наявність сталої судової практики з розгляду даної категорії спорів. 
Судом встановлено, що позивачеві правничу допомогу у вказаній справі надавав адвокат Дідух Є.О., на підтвердження понесених витрат на правову допомогу представник позивача надав суду договір №01/08/2024-А від 01.08.2024 про надання правової допомоги, Акт №4410871 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг), заявку №4410871 на виконання доручення до Договору, детальний опис робіт (наданих послуг).
Суд зазначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п.23 постанови ВП ВС від 25.03.2026 у справі № 372/6826/24).
Відповідно до ч. 3 ст.141 ЦПК при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Частиною четвертою, п`ятою статті 137 ЦПК визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Враховуючи викладене, з урахуванням незначної складності справи, виконаної адвокатом роботи, наявність сталої судової практики у справах цієї категорії, керуючись принципами співмірності та розумності судових витрат, критерієм реальності адвокатських витрат, а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, заявленої у справі ціни позову (21190,00 грн) та значення справи для сторін, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу та стягнути з відповідача на користь позивача на їхнє відшкодування 3000,00 грн. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,13,81,141,258,259,263-265,279 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» (04070, м. Київ, вул. Глубочицька, 40, прим.19 літ «Н», «П», код за ЄДРПОУ 40966896) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» заборгованість за кредитним договором №4410871 від 22.02.2024 загальною сумою 21190,00 (двадцять одна тисяча сто дев`яносто) грн. 
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2422,40 грн та витрат на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн, а всього – 5422 (п`ять тисяч чотириста двадцять дві) грн 40 коп. 
У задоволенні вимоги про нарахування 3% річних та інфляційних втрат до моменту виконання рішення суду – відмовити. 
Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Повне рішення суду складене 01.05.2026.

Суддя:          В.С. Салькова