ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2026 року	справа № 380/5911/26	
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гулкевич І.З., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,-
встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просить :
-визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 01.09.2025 про переведення ОСОБА_1 на пенсію в разі втрати годувальника її чоловіка ОСОБА_2 в частині визначення розміру пенсійної виплати у сумі 5684,43 грн;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області здійснити з 01.09.2025 перерахунок ОСОБА_1 пенсії в разі втрати годувальника обчисливши розмір пенсії, призначеної її чоловіку ОСОБА_2 відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, яку отримував годувальник на день смерті виходячи із 30% від суми грошового забезпечення ОСОБА_2 , визначеного у довідці Управління Служби безпеки України у Львівській області від 02.09.2020 №62/21-515-45, з урахуванням виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області та з 01.09.2025 отримує пенсію в разі втрати годувальника, чоловіка ОСОБА_2 . Позивач звернулась до відповідача щодо перерахунку її пенсії на підставі довідки №62/21-515-45 від 02.09.2020 про грошове забезпечення її чоловіка, оскільки при призначенні пенсії відповідачем визначено розмір пенсії позивача виходячи із грошового забезпечення годувальника станом на 01.03.2018, зазначеного у відповідній довідці. Проте, відповідач відмовив позивачу у такому перерахунку пенсії, мотивуючи відсутністю відповідного рішення Уряду. Позивач вважає, що відмова (рішення) відповідача у перерахунку пенсії порушує її право на належне пенсійне забезпечення.
Ухвалою суду від 06.04.2026 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами та відповідачу запропоновано надати суду відзив на позовну заяву у п`ятнадцятиденний строк, з дня отримання цієї ухвали. 
Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Вказує, що при проведенні перерахунку та виплаті пенсії позивачу Головне управління не мало правових підстав для не врахування та не застосування до спірних правовідносин положення норм частини четвертої статті 63 Закону - 2262, в частині наданого Уряду права встановлювати такі умови порядку виплати пенсії, зокрема як передбачено Постановою-103, та у інший спосіб здійснювати таку виплату перерахованої пенсії. Після скасування пунктів 1, 2 Постанови № 103, урядом не приймалось рішення щодо перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, алгоритм дій державним органів щодо здійснення перерахунків не змінювався, як і не приймалось Кабінетом Міністрів України рішення про зміну хоча б одного з видів грошового забезпечення.
Вважає, що Головним управлінням не було вчинено дій, спрямованих на зменшення розміру пенсії позивача та правомірно застосовано вимоги Постанови-103 на умовах, в порядку та у спосіб визначених законодавством. На думку відповідача, сама по собі довідка не породжує право позивача на перерахунок, підставою для перерахунку є нормативно-правовий акт Кабінету Міністрів України. Просить відмовити в задоволенні позову.
Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та з 01.09.2025 отримує пенсію в разі втрати годувальника, чоловіка ОСОБА_2 .
02.09.2020 Управлінням Служби безпеки України у Львівській області виготовлено довідку №62/21-515-45 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 станом на 05.03.2019. Згідно вказаної довідки, розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 становить 18480,00 грн.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14.04.2021 у справі №380/1766/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_2 з 01.04.2019 пенсію, на підставі довідки Управління Служби безпеки України у Львівській області від 02.09.2020 № 62/21-515-45 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 станом на 05.03.2019 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”, з урахуванням виплачених сум.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10.01.2024 у справі №380/23412/23 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_2 з 85% до 70% відповідних сум грошового забезпечення при проведенні її перерахунку з 01.04.2019.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок пенсії ОСОБА_2 виходячи із 85% відповідних сум грошового забезпечення, а також здійснити її виплату з урахуванням вже виплачених сум.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, які полягають у відмові нарахувати та виплатити ОСОБА_2 щомісячну доплату до пенсії, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 року “Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб”.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.07.2021 перерахунок пенсії ОСОБА_2 з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн., передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 року “Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб”, а також здійснити її виплату з урахуванням раніше виплачених сум.
Відповідно до протоколу від 01.09.2025 за пенсійною справою позивача №1302039017 (СБУ), позивачу призначено пенсію по втраті годувальника, розмір якої становить 5684,43 грн.
При цьому, відповідачем обчислено розмір пенсії позивача, виходячи із грошового забезпечення, зазначеного у виданій Управлінням Служби безпеки України у Львівській області довідці №4794 від 12.04.2018 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 станом на 01.03.2018.
23.02.2026 позивач звернулась до відповідача із заявою щодо перерахунку пенсії по втраті годувальника з врахуванням довідки Управління Служби безпеки України у Львівській області від 02.09.2020 № 62/21-515-45.
Листом від 11.03.2026 відповідач відмовив у такому перерахунку пенсії, мотивуючи тим, що після визнання протиправними та скасування пунктів 1, 2 Постанови №103, інших рішень Уряду про умови та порядок проведення перерахунку пенсії не приймалося. 
Вважаючи протиправними такі дії відповідача, позивач звернулась до суду із даним позовом.
При вирішенні спору по суті суд виходив з наступного.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закон України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон №2262-XII).
Статтею 63 Закону №2262-XII визначено підстави для перерахунку раніше призначених пенсій. Так, відповідно до частини 4 цієї статті, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 30 Закону №2262-XII право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.
Згідно з пунктом “б” статті 36 Закону №2262-XII пенсія в разі втрати годувальника призначаються сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які померли внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, - 30 процентів заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї.
Сім`ям пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом пенсії в разі втрати годувальника обчислюються з того ж грошового забезпечення (заробітку), з якого було обчислено пенсію годувальникові (частина перша статті 45 Закону №2262-XII).
Аналіз вищенаведеного вказує на те, що Законом №2262-XII визначено право на пенсію в разі втрати годувальника непрацездатним членам померлих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, що перебували на їх утриманні. Ця пенсія призначається в розмірі 30 процентів заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї. При цьому пенсія в разі втрати годувальника обчислюються з того ж грошового забезпечення (заробітку), з якого було обчислено пенсію годувальникові.
Як встановлено судом, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14.04.2021 у справі №380/1766/21 було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_2 з 01.04.2019 пенсію, на підставі довідки Управління Служби безпеки України у Львівській області від 02.09.2020 № 62/21-515-45 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 станом на 05.03.2019 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”, з урахуванням виплачених сум.
Згідно довідки від 02.09.2020 № 62/21-515-45, розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 становить 18480,90 грн.
З 01.09.2025 позивачу призначено пенсію по втраті годувальника (чоловіка ОСОБА_2 ), проте, для обчислення пенсії використано відомості про розмір грошового забезпечення її покійного чоловіка відповідно до довідки Управлінням Служби безпеки України у Львівській області довідці №4794 від 12.04.2018 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 станом на 01.03.2018 (12060,00 грн.).
Суд зауважує, що ГУ ПФУ було відомо про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 станом на 05.03.2019 (на підставі довідки від 02.09.2020 № 62/21-515-45). Тобто, попри наявність відомостей про грошове забезпечення, з його обчислено розмір пенсії померлого годувальника, 01.09.2025 при призначенні позивачу пенсії в разі втрати годувальника відповідач безпідставно використав відомості про грошове забезпечення ОСОБА_2 станом на 01.03.2018, а не станом на 05.03.2019.
Таким чином, з 01.09.2025, відповідно до пункту “б” статті 36, частини першої статті 45 Закону №2262-ХІІ, відповідач зобов`язаний був призначити позивачу пенсію в разі втрати годувальника на підставі Закону №2262-XII та обчислити її розмір, виходячи із 30% грошового забезпечення померлого годувальника 18480,90 грн., зазначеного у довідці від 02.09.2020 № 62/21-515-45.
З наведеного суд робить висновок, що відповідач протиправно відмовив позивачу у проведенні перерахунку її пенсії з грошового забезпечення покійного чоловіка ОСОБА_2 станом на 05.03.2019 в розмірі 18480,90 грн., внаслідок чого такі дії слід визнати протиправними.
Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
З метою ефективного захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у проведенні з 01.09.2025 (з дати призначення пенсії у разі втрати годувальника) перерахунку пенсії у разі втрати годувальника на підставі довідки Управління Служби безпеки України у Львівській області від 02.09.2020 № 62/21-515-45 у розмірі 18480,90 грн., зобов`язавши відповідача здійснити з 01.07.2025 (з дати призначення пенсії у разі втрати годувальника) перерахунок та виплату позивачу пенсії по втраті годувальника, виходячи із 30% від суми грошового забезпечення померлого годувальника ОСОБА_2 , визначеного у довідці Управління Служби безпеки України у Львівській області від 02.09.2020 № 62/21-515-45 у розмірі 18480,90 грн., з урахуванням раніше виплачених сум.
Згідно із вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд робить висновок про наявність підстав для задоволення позову повністю.
Що стосується судового збору, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такий підлягає стягненню на користь позивача.
Керуючись статтями 242-246, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ухвалив:

Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні з 01.09.2025 (з дати призначення пенсії у разі втрати годувальника) перерахунку пенсії у разі втрати годувальника на підставі довідки Управління Служби безпеки України у Львівській області від 02.09.2020 № 62/21-515-45 у розмірі 18480,90 грн.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.09.2025 (з дати призначення пенсії у разі втрати годувальника) перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника, виходячи із 30% від суми грошового забезпечення померлого годувальника ОСОБА_2 , визначеного у довідці Управління Служби безпеки України у Львівській області від 02.09.2020 № 62/21-515-45 у розмірі 18480,90 грн., з урахуванням раніше виплачених сум.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області 1331,20 грн. сплаченого судового збору.
Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя	Гулкевич Ірена Зіновіївна