Справа № 686/6472/26
Провадження № 2/685/389/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2026 року         селище Теофіполь

Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі:
головуючої судді Турчин-Кукаріної І.В., за участі секретаря судового засідання Медун В.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей,
В С Т А Н О В И В :
До Теофіпольського районного суду Хмельницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що подружні відносини позивачки та відповідачки фактично припинилися, сім`я розпалась остаточно, відновлення сімейних стосунків та примирення з відповідачем неможливе, відтак, позивачка просить розірвати шлюб. Від шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей – ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які проживають із позивачкою та перебувають на її утриманні. Відтак, позивачка просить суд розірвати шлюб, стягнути з відповідача аліменти на спільних неповнолітніх дітей, судові витрати та провести розгляд справи у її відсутності.
Ухвалою судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 31.03.2026 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У судове засідання учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи судом, не з`явилися, відзиву від відповідача, заяв чи клопотань до суду не надходило.
Із урахуванням поданої заяви позивачки про розгляд справи у її відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами на підставі поданих сторонами доказів.
У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, а датою рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 268 ЦПК України).
Дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи позовної заяви та наявні у справі докази у сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Суд встановив, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 21 травня 2022 року укладено шлюб, зареєстрований Теофіпольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що складено відповідний актовий запис № 37 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , видане 21.05.2022 Теофіпольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с. 5).
У ході судового розгляду знайшло своє підтвердження, що сторони взаємних подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, і за таких обставин подальше спільне подружнє життя є неможливим, у той час як збереження шлюбу за ініціативою суду було би непропорційним втручанням в сферу приватного життя людини.
Суд бере до уваги, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, в той час як норми чинного сімейного законодавства України визначають однією з засад шлюбу саме його добровільність. 
При вирішенні спору суд враховує, що право на повагу до приватного і сімейного життя гарантується статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і органи державної влади не можуть втручатися у здійснення особою цього права.
Змушувати позивачку та відповідача у такій чутливій сфері життя, як подружні відносини, до збереження шлюбу за умови прямого категоричного заперечення позивачки проти цього та при відсутності реальної ініціативи щодо примирення було би втручанням у визначене законом право, яке не передбачене законом, не має легітимної мети та не є необхідним у демократичному суспільстві.
Відтак, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам позивачки та відповідача, та ураховуючи наведене, про обґрунтованість позовних вимог щодо розірвання шлюбу та необхідність їх задоволення.

При вирішенні питання про наявність законних підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів на його синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши правову позицію сторін, виходить із змісту спірних правовідносин і таких встановлених фактичних обставин справи. 
Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 7), виданого 21.05.2022 Теофіпольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), у батька ОСОБА_2 та матері ОСОБА_1 народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 6), виданого 26.11.2024 16.09.2025 Теофіпольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у батька ОСОБА_2 та матері ОСОБА_1 народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Як вбачається з копій витягів з реєстру територіальної громади № 2025/015882287 від 28.10.2025 (а.с. 12), № 2022/002346782 від 26.12.2022 (а.с. 10) та № 2025/015882435 від 28.10.2025 (а.с. 11), ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , разом з нею за цією адресою зареєстровані та проживають ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відтак, суд встановив, що відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які зареєстровані та проживають із матір`ю ОСОБА_1 .
Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
При визначенні розміру аліментів, на вимогу ст. 182 СК України, суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
За регламентаціями ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
У цивільному процесі кожна сторона спору доводить ті обставини, про які стверджує. Правом подати відзив відповідач не скористався, у матеріалах справи відсутні належні, достовірні, допустимі, достатні докази відсутності у відповідача можливості сплачувати аліменти на неповнолітніх синів. 
З`ясувавши наведені вище фактичні обставини справи, підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами, дослідженими в судовому засіданні, та оціненими кожен по окремості, а також у сукупності та взаємозв`язку, з урахуванням встановлених судом фактичних обставин справи, змісту позовних вимог, правових позицій сторін спору, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід задовольнити частково.
Так, суд визнає обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_3 та на неповнолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_5 щомісячно, але не менше, ніж по 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Разом з тим, упозовній заяві представниця позивачки також просить суд, починаючи з 18.05.2040, тобто, після досягнення найстаршою дитиною повноліття, стягнути з відповідача аліменти на ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу відповідача в місяць, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
Суд зазначає, що на момент пред`явлення цієї вимоги юридичний факт повноліття старшої дитини, покладений в основу фактичної підстави позову, не настав, тому суд позбавлений можливості вирішувати питання про правові наслідки такого факту. 
Окрім цього, після досягнення найстаршою дитиною повноліття питання утримання молодшої дитини може бути врегульоване батьками дитини за їх взаємною згодою, тому не відомо, чи взагалі існуватиме з цього приводу цивільно-правовий спір.
Оскільки розгляд цієї вимоги слід здійснювати, виходячи зі зміни фактичних обставин справи та актуального на час зміни таких обставин правового регулювання, що більшою мірою відповідатиме інтересам дитини та принципу правової визначеності, то суд розцінює таку вимогу як передчасно заявлену.
Одночасно суд роз`яснює, що відповідно до ч. 3 ст. 183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
Відтак, у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача починаючи з 18.05.2040, тобто, після досягнення старшою дитиною повноліття, аліментів на ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу відповідача в місяць, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, слід відмовити.
З урахуванням висновку про задоволення позову в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_3 та неповнолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу)  ОСОБА_2 щомісячно, але не менше, ніж по 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, суд також зазначає наступне.
Позовну заяву, подану до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 02.03.2026, до Теофіпольського районного суду Хмельницької області було передано за підсудністю 25.03.2026, тому з урахуванням того, що на вимогу ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, стягувати аліменти на дітей у цій справі слід з 02.03.2026. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з тим, що за подання позову про стягнення аліментів позивачка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача.
Розмір сплаченого позивачкою судового збору при зверненні до суду із позовною вимогою про розірвання шлюбу відповідно до поданої квитанції № 0385-9265-5080-5920 від 02.03.2026 становить 1064,96 грн. Відтак, зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.
Ураховуючи наведене, керуючись статтями 110, 111, 112, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, статтями 12, 81, 89, 141, 259, 263-265, 352, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей задовольнити частково.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 21 травня 2022 року Теофіпольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що 21 травня 2022 року складено відповідний актовий запис № 37.
Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП: НОМЕР_5 ) аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та неповнолітнього сина ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП: НОМЕР_6 ) у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, але не менше, ніж по 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи стягувати з 02.03.2026 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на іншу дитину, аліменти стягувати за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, відповідно до положень ч. 3 ст. 183 СК України.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП: НОМЕР_5 ) сплачений при поданні позову судовий збір у розмірі 1064 (одна тисяча шістдесят чотири) гривні 96 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь держави 1331 (одну тисячу триста тридцять одну) гривню 50 копійок судового збору.
Рішення суду допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.
Копію рішення суду після набрання законної сили надіслати до державного органу реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.
Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Відомості про учасників справи:
Позивач:  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП: НОМЕР_5 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).
Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ).
Повне рішення суду складено і підписано 08.06.2026.

Головуюча суддя       І.В. Турчин-Кукаріна