Справа № 466/526/26
Провадження № 2/466/1582/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

22 травня 2026 року          м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:
головуючої судді    Торської І.В.
секретаря судового засідання Гавдульського Р.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором-
в с т а н о в и в:

ТзОВ «Споживчий центр» через підсистему "Електронний суд" звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №29.09.2023-100000750 від 30 вересня 2023 року у розмірі 6 587,27 грн., а також судові витрати.
Свої вимоги мотивує тим, що 30.09.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) №29.09.2023-100000750 (надалі також кредитний договір). Відповідно до умов кредитного договору, відповідачу надано кредит в сумі 3 500,00 грн. строком на 42 дні. Оскільки, ОСОБА_1 свої зобов`язання перед позивачем не виконав, кредит та проценти не сплачував, у нього наявна заборгованість у сумі 6 587,27 грн., з яких 3 500,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 3 087,00 грн. – заборгованість по процентам, яку позивач просить стягнути з відповідача та судові витрати по справі.
Ухвалою від 02.02.2026 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.
Представниця позивача ТОВ «Споживчий центр» в судове засідання не прибула, у позовній заяві просить проводити розгляд малозначної справи в поряду спрощеного провадження без участі позивача та його представника – за наявними в матеріалах справи доказами, позивач не заперечує проти заочного розгляд справи
Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання не з`являвся, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, що стверджується довідками про доставку смс-повідомлень. Слід також зазначити, що згідно з положеннями ст.8 ЦПК України, інформація про рух справи є відкритою, оприлюдненою на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою можливо дізнатися необхідну інформацію щодо справи. Відзив відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представниця позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статей 280-283 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.
Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що 30.09.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) №29.09.2023-100000750. 
Відповідно до умов кредитного договору кредит надається на наступних умовах: сума кредиту: 3 500,00 грн; строком на який надається кредит - 42 дні, дата повернення (виплати) кредиту - 10.11.2023, фіксована процентна ставка у розмірі 2.1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.
Договір укладено в електронній формі, підписаний ОСОБА_1 електронним цифровим підписами - одноразовим ідентифікатором С752.
Згідно квитанції до платіжної інструкції №2372144946 від 30.09.2023, кредитором надано, а ОСОБА_1 отримано кредитні кошти у розмірі 3 500,00 грн.
Таким чином, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав ОСОБА_1 кредит у розмірі, встановленому кредитним договором (оферти) №29.09.2023-100000750.
У свою чергу, відповідач ОСОБА_1 не повернув своєчасно кредитору грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, що підтверджено розрахунком заборгованості за договором.
Внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань у нього, як стверджує позивач, утворилася заборгованість за кредитним договором в сумі 6 587,00 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 3 500,00 грн; по процентам в розмірі 3 087,00 грн.
Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України «Кредит».
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
При цьому, в ч. 1 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно з ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Згідно ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Договори, укладені між сторонами в електронній формі, мають силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не було б укладено.
Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 14.06.2022 року у справі № 757/40395/20-ц, від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 20.06.2022 у справі № 757/40396/20, від 04.12.2023 у справі № 212/10457/21.
Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20.
На підставі вищенаведених правових норм, беручи до уваги те, що кредитний договір (оферти) №29.09.2023-100000750 від 30.09.2023 між позивачем та відповідачем підписаний останнім електронним підписом – одноразовим ідентифікатором, наявність якого підтверджує його волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх, є доведеним факт укладення між сторонами кредитного договору.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Враховуючи те, що суд встановив факт укладення між позивачем ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем ОСОБА_1 кредитного договору, встановлено факт отримання відповідачем коштів за договором кредиту та факт їх неповернення, у відповідності до умов вказаних у договорі та у строки визначені сторонами, тому суд дійшов висновку про підставність позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитом та відсотками.
Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору, докази зворотного у суду відсутні.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при поданні позову до суд сплачено судовий збір у сумі 2 662,40 грн., що підтверджено квитанцією, яка міститься у матеріалах справи, який підлягає до стягнення з відповідача.
Керуючись ст.ст.2, 4, 12, 76-81, 89, 141, 258,259, 263- 265, 280-283, 352, 354 ЦПК України, суд,-
у х в а л и в :

позовні вимоги задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованості за Кредитним договором (оферти) укладено кредитний договір (оферти) №29.09.2023-100000750 в розмірі 6 587,27 гривень (шість тисяч п`ятсот вісімдесят сім гривень 27 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 2 662,40 грн. (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок) судових витрат, понесених на сплату судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку ст. 284-285 ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом 30 днів з дня його ухвалення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Сторони в справі:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» : 01032, м.Київ, вул. Саксаганського, 133 «А», код ЄДРПОУ 37356833.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Текст рішення складено та підписано 22.05.2026.
  Суддя	  	 І.  В.  Торська