Справа № 674/905/26
Провадження № 3/674/285/26

ПОСТАНОВА
іменем України

21 травня 2026 року м. Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі судді Барателі Д.Т., за участю секретаря судового засідання Бойчук С.В., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Ткачука В.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали Батальйону патрульної поліції з обслуговування Кам`янець-Подільського району Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , працюючого трактористом ТОВ "Відродження", особи з інвалідністю III групи, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :
18.04.2026 о 21 год 50 хв на автомобільній дорозі Н-03 "Житомир-Чернівці" 247 км в Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Octavia A5, д.н.з. НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводився у КНП Дунаєвецької міської ради "Дунаєвецька багатопрофільна лікарня" (висновок щодо результатів медичного огляду № 31 від 18.04.2026, результат позитивний - перебуває в стані алкогольного сп`яніння).
Крім того, попередньо огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного приладу - газоаналізатора Drager Alcotest 7510 ARLM-0272 (тест № 1056, результат позитивний - 1,36 проміле).
Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєному не визнав, пояснив, що алкогольних напоїв не вживає, оскільки хворіє цукровим діабетом, крім того має проблеми з шлунком, у зв`язку з чим вживання алкоголю йому протипоказане. Вважає, що увага до нього з боку працівників поліції була зумовлена обставинами дорожньо-транспортної пригоди, а не реальними ознаками сп`яніння, а ставлення упередженим.
Представник ОСОБА_1 - адвокат Ткачук В.Д. просив закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення. На обґрунтування своєї позиції захисник послався на суттєві розбіжності у доказах, зауваживши, що квитанція приладу Drager та акт огляду на місці містять показник 1,36 проміле, висновок медичного огляду лікарні - 0,65 проміле, а на відеозаписі звучить показник "0,24". Також адвокат вказав на відсутність у справі сертифікатів відповідності та метрологічної повірки приладу Drager, що виключає допустимість його показів. Акт огляду вважає нікчемним через неналежне зазначення дати та часу складання. Крім того, захистом виявлено розбіжності між рапортом поліцейського, де згадується прилад Drager, та актом медичного огляду, в якому фігурує прилад "Алкофор 302", а також факти спотворення копії направлення на медичний огляд, отриманої за адвокатським запитом, у порівнянні з матеріалами справи. ОСОБА_2 поставив під сумнів і процедуру медичного огляду, зазначивши, що він тривав близько 10 хвилин без проведення клінічних тестів, а вказані патрульними ознаки сп`яніння повністю спростовуються актом лікарні, де поведінку водія описано як адекватну, зовнішній вигляд без особливостей, стан свідомості орієнтований, судинні реакції відсутні. Наявний у ОСОБА_1 запах з рота захисник пояснив наявністю цукрового діабету II типу, а не вживанням алкоголю. Також адвокат поставив під сумнів компетентність огляду через суперечливий статус лікаря ОСОБА_3 , який за наказом установи є лікарем невідкладних станів, а в документах справи зазначений як нарколог, та наголосив на порушенні інструкції через відсутність у матеріалах справи результатів лабораторного дослідження крові, забір якої фактично здійснювався.
Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, його представника, дослідивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням адміністративного судочинства є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, з поміж іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За змістом п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Ознайомившись з матеріалами справи та встановивши обставини, визначені ст. 280 КУпАП, дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не зважаючи на вказані адвокатом обставини та недоліки матеріалів справи, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 644376 від 18.04.2026, в якому зафіксовано обставини правопорушення;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 18.04.2026, з якого вбачається, що у результаті огляду, проведеного уповноваженою особою патрульної поліції, у ОСОБА_1 виявлені та повідомлені йому ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів; за результатами огляду за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 7510 ARLM-0272 виявлено позитивну реакцію 1,36 проміле;
- квитанцією приладу Drager Alcotest 7510 ARLM-0272 з результатом тесту № 1056 від 18.04.2026 о 22 год 16 хв 39 с з показанням 1,36 проміле, із зазначенням дати останнього градуювання приладу - 20.05.2025;
- направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 18.04.2026, складеним поліцейським патрульної поліції;
- висновком щодо результатів медичного огляду № 31 від 18.04.2026, складеним лікарем КНП Дунаєвецької міської ради "Дунаєвецька багатопрофільна лікарня", згідно з яким за результатами медичного огляду встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння;
- довідкою інспектора ВАП Батальйону патрульної поліції з обслуговування Кам`янець-Подільського району Управління патрульної поліції в Хмельницькій області, якою підтверджується наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія та зареєстрованих за ним адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху;
- рапортом поліцейського батальйону патрульної поліції з обслуговування Кам`янець-Подільського району Управління патрульної поліції в Хмельницькій області сержанта поліції від 19.04.2026, у якому викладено обставини виявлення водія ОСОБА_1 , наявність в нього ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку;
- відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 став учасником дорожньо-транспортної пригоди, під час оформлення матеріалів за фактом якої поліцейськими було виявлено у нього ознаки алкогольного сп`яніння, про що водія повідомлено та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest, на що останній погодився; за результатами огляду зафіксовано позитивну реакцію приладу. В в подальшому ОСОБА_1 доставлено для проведення медичного огляду в КНП Дунаєвецької міської ради "Дунаєвецька багатопрофільна лікарня", за результатами якого підтверджено стан алкогольного сп`яніння.
Аналізуючи зазначені докази в їх сукупності, суд встановив наступне.
Щодо розбіжностей у показниках, зафіксованих у матеріалах справи. Доводи адвоката про неузгодженість показників 1,36 та 0,65 проміле суд не вважає такими, що ставлять під сумнів сам факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. Показник 1,36 проміле, відображений в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння та підтверджений роздруківкою тесту № 1056 газоаналізатора Drager Alcotest 7510, є результатом огляду, проведеного на місці зупинки у встановленому законом порядку, та становить самостійний і допустимий доказ перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. Показник 0,65 проміле, зафіксований під час медичного огляду в лікарні, є результатом процедури, здійсненої в межах медичного огляду, проведеного в закладі охорони здоров`я через певний проміжок часу після події, що може також пояснюватись природним зниженням концентрації алкоголю в організмі з часом. При цьому обидва показники істотно перевищують поріг, встановлений для стану алкогольного сп`яніння, та однаково підтверджують факт перебування ОСОБА_1 у такому стані під час керування транспортним засобом. Посилання адвоката на згадку "0,24" жодним документом справи не підтверджується. Розбіжність у конкретних цифрових значеннях за умови підтвердження факту сп`яніння двома незалежними процедурами (огляд із застосуванням Drager Alcotest 7510 та медичний огляд у закладі охорони здоров`я) не може розцінюватися як обставина, що спростовує вчинення правопорушення.
Щодо доводів захисту про відсутність відомостей про сертифікати відповідності та метрологічну повірку приладу Drager Alcotest 7510 слід зазначити, що зі змісту роздруківки тесту № 1056 вбачається, що останнє градуювання приладу здійснено 20.05.2025, тобто на дату проведення огляду (18.04.2026) міжкалібрувальний інтервал не сплинув з огляду на положення інструкції з експлуатації Drager Alcotest 7510, які передбачають строк технічного обслуговування приладу до одного року. Будь-яких доказів технічної несправності, помилкових показань приладу або обставин, які могли б вплинути на точність вимірювання, стороною захисту не подано. Сам по собі факт відсутності у матеріалах справи копій сертифікатів відповідності приладу не свідчить про недопустимість одержаного за його допомогою доказу, оскільки належність приладу до спеціальних технічних засобів, призначених для виявлення стану алкогольного сп`яніння підтверджується нормативно-правовими актами, на підставі яких ці прилади використовуються органами Національної поліції, а п. 3 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції містить загальну вимогу про використання поліцейськими тих спеціальних технічних засобів, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки та не містять обов`язку поліцейських демонструвати такі документи на місці події чи обов`язково додавати їх до матеріалів справи, на відміну від, наприклад, матеріалів технічних засобів відеозапису (п. 6 Розділу ІІ Інструкції). А пункт 5 того ж розділу Інструкції зобов`язує надавати вказані вище документи лише на вимогу особи, яка підлягає огляду; наявність такої вимоги не тільки не доведено, але і не стверджувалось ні ОСОБА_1 ні його представником. Абстрактні припущення адвоката стосовно імовірної невідповідності технічного стану, що не підтверджені не тільки конкретними доказами, але і відсутністю навіть намагань з моменту складення протоколу про адміністративне правопорушення отримати відповідні технічні відомості що цікавили ОСОБА_1 чи адвоката, не можуть спростовувати реальні та підтверджені відповідними письмовими доказами результати застосування такого приладу.
Зафіксовані поліцейським на місці зупинки ознаки сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів) та зафіксовані лікарем у закладі охорони здоров`я через певний проміжок часу клінічні прояви (зовнішній вигляд без особливостей, поведінка адекватна, стан свідомості орієнтований, судинні реакції відсутні) є самостійними результатами окремих процедур, проведених різними особами з різною метою та з використанням різних методів дослідження. Зазначені прояви не є взаємовиключними і не спростовують один одного, тим більше за обставин, коли між першим оглядом та оглядом у лікарні минув певний проміжок часу, протягом якого об`єктивні зовнішні ознаки сп`яніння могли частково послабитись чи змінитись. Висновок про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в лікарні, ґрунтується на показаннях відповідних технічних приладів, які в обох випадках надали позитивний результат.
З матеріалів справи вбачається, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складено на підставі доданої роздруківки результату тесту № 1056 газоаналізатора Drager Alcotest 7510 з точним зазначенням дати та часу проведення тесту - 18.04.2026, 22 год 16 хв 39 с. При цьому суд зазначає, що в самій формі акта огляду взагалі відсутня окрема графа для зазначення дати, що об`єктивно знімає обов`язок з уповноваженої особи цю дату там вказувати чи дублювати від руки. Відтак, доводи захисту про "нікчемність" акту з підстав неналежного зазначення дати і часу не знаходять свого підтвердження в матеріалах справи та повністю спростовуються автоматично згенерованими даними спеціального технічного засобу.
Щодо тверджень захисту про спотворення копії направлення на медичний огляд, то вони не підтверджуються доказами та мають характер припущення. У матеріалах справи наявне оригінальне направлення на медичний огляд водія транспортного засобу від 18.04.2026, складене поліцейським патрульної поліції, з відомостями про прилад, який застосовувався під час огляду на стан алкогольного сп`яніння, та результат такого огляду. За відсутності об`єктивних даних, які би вказували на внесення до направлення змін після його видачі, твердження про "фальсифікацію" документа є необґрунтованими. Дослідженням наданої адвокатом копії направлення, отриманої ним на адвокатський запит з медичної установи встановлено, що таке направлення не є копією направлення, наявною в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а є другим примірником направлення, складеним поліцейським для працівників лікарні. Заповнення двох примірників направлення водія на медичний огляд - одного для матеріалів адміністративної справи, а іншого для медичних працівників лікарні не є порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки остання не регламентує вказане питання.
Зазначення в рапорті поліцейського про застосування в лікарні приладу "Drager", тоді як в акті медичного огляду фігурує прилад "Алкофор 302", є технічною неточністю рапорту, яка не впливає на достовірність встановлених у справі фактичних обставин. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння здійснювався у дві стадії: 1) на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 7510 ARLM-0272, який застосовувався працівниками поліції; 2) у закладі охорони здоров`я за допомогою приладу Алкофор 302, який є технічним засобом, що перебуває у користуванні відповідного медичного закладу. Обидва огляди проведено у встановленому законом порядку та обидва дали позитивний результат, що підтверджує перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.
Питання визначення лікаря, уповноваженого проводити огляд водія на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, регулюється спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 і відповідними внутрішніми актами закладу охорони здоров`я. Згідно з наданою адвокатом копією наказу КНП Дунаєвецької міської ради "Дунаєвецька багатопрофільна лікарня" від 29.01.2026 № 19 уповноваженими на проведення оглядів водіїв на стан сп`яніння визначений, зокрема, лікар медицини невідкладних станів ОСОБА_3 , при цьому огляди проводяться цілодобово у відділенні невідкладної екстреної медичної допомоги. Чинне законодавство не вимагає, щоб медичний огляд водія на стан сп`яніння здійснювався виключно лікарем-наркологом; такий огляд може проводитись також іншим лікарем, уповноваженим на це наказом керівника закладу. Технічна неточність у позначенні посади лікаря в окремих документах не впливає на дійсність медичного огляду, проведеного особою, уповноваженою на це наказом лікарні.
Щодо доводів захисту про неповноту методики огляду в лікарні слід зазначити, що зміст медичного огляду водія на стан алкогольного сп`яніння визначається спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 та формою акта медичного огляду, передбаченою цим наказом. Сама лише відсутність у акті відомостей про проведення клінічних проб (поза Ромберга, торкання пальцем носа тощо) за умови позитивного результату дослідження за допомогою спеціального технічного засобу (Алкофор 302) не свідчить про недійсність медичного огляду, оскільки висновок про перебування особи в стані алкогольного сп`яніння може ґрунтуватися саме на показаннях технічних засобів. Запис "не повідомив" у відповідній графі акту, як зазначає сам захисник, означає лише, що особа не повідомила обставин вживання алкогольних напоїв; об`єктивні факти, які підтверджують перебування у стані сп`яніння (результат вимірювання, наявні ознаки сп`яніння), фіксуються незалежно від такого повідомлення.
Версія сторони захисту щодо пояснення запаху з рота ОСОБА_1 наявністю у нього цукрового діабету має характер припущення та об`єктивними доказами в матеріалах справи не підтверджується. Стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 встановлений не виключно за зовнішньою ознакою у вигляді запаху з рота, а двома незалежними технічними дослідженнями - на місці зупинки за допомогою газоаналізатора та у закладі охорони здоров`я. Обидва результати однозначно свідчать про наявність етилового спирту у видихуваному повітрі в концентраціях, які істотно перевищують поріг, встановлений для стану алкогольного сп`яніння. Тому самостійне пояснення запаху іншими обставинами не може спростувати об`єктивних даних, отриманих за допомогою технічних засобів.
Щодо доводів захисту про відсутність результатів лабораторного дослідження зразків крові. Відповідно до положень ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, а лише в разі незгоди особи з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Лабораторне дослідження зразків біологічних середовищ не є самостійним і обов`язковим елементом процедури, передбаченої цією нормою, а може проводитись у разі необхідності. У межах огляду в КНП Дунаєвецької міської ради "Дунаєвецька багатопрофільна лікарня" стан ОСОБА_1 встановлено за допомогою приладу Алкофор 302, результат якого є складовою висновку № 31 від 18.04.2026. Відсутність у матеріалах справи окремих результатів лабораторного дослідження крові не позбавляє висновок медичного огляду доказової сили та не свідчить про порушення процедури.
Вказані адвокатом недоліки матеріалів про адміністративне правопорушення є несуттєвими та жодним чином не позбавляють суд можливості з`ясувати всі обставини правопорушення, зокрема в частині доведеності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, і, як наслідок, прийняти законне і обґрунтоване рішення. За таких обставин наведені аргументи сторони захисту не свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а тому суд розцінює їх лише як обраний спосіб захисту, спрямований на уникнення останнім адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Долучені до матеріалів справи відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції надають суду можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, оскільки містять фіксацію реальних даних. Цей доказ дозволяє відновити послідовність події і не може бути спростований жодним з учасників, незважаючи на суб`єктивне ставлення до події. У суду не виникає сумнівів щодо дійсності даних, які зафіксовані на вказаних відеозаписах, оскільки зображені на відео події є логічними та послідовними, узгоджуються між собою та з іншими доказами у справі. Ведення відеофіксації за даною подією дає можливість суду безпосередньо дослідити питання дотримання поліцейськими вимог законодавства, які регулюють процедуру проведення огляду водія та складання документів. Поведінка ОСОБА_1 , який неодноразово намагався пропонувати працівникам поліції вирішити питання непроходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я, у сукупності з іншими здобутими доказами свідчить не лише про те, що ОСОБА_1 знаходився у стані алкогольного сп`яніння, але і про те, що він знав про цей факт та намагався його приховати, уникнувши процедури медичного огляду. Суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 , які він надав в судовому засіданні про те, що його пропозиції працівникам поліції "вирішити питання" стосувались питання відшкодування шкоди водієві транспортного засобу MAN, оскільки сам ОСОБА_1 заперечував свою провину у дорожньо-транспортній пригоді, а працівники не є належним суб`єктом відшкодування такої шкоди та працівники поліції жодного разу не порушували таке питання в присутності ОСОБА_1 .
Разом з тим основні докази винуватості ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху та відповідно вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме покази спеціального технічного приладу газоаналізатора і висновок щодо результатів медичного огляду в медичному закладі не спростовані, є належними та допустимими доказами і у своїй сукупності підтверджують перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом.
Відтак у судовому засіданні доведений той факт, що ОСОБА_1 в день події керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, який був підтверджений двома проведеними відповідно до встановленого порядку оглядами на стан сп`яніння - на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я. Сумніву у достовірності, законності та належності доказів, здобутих працівниками поліції згідно із встановленим законом порядком і перевірених під час розгляду матеріалів у суді у своїй сукупності, не виникає.
Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази, враховуючи вищевказані обставини справи, суд доходить висновку, що з огляду на стандарт "доведеності вини поза розумним сумнівом" дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 34, 35 КУпАП, не встановлено.
При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, яке становить значну суспільну небезпеку, особу порушника, ступінь його вини та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 безальтернативне стягнення в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що, на думку суду, буде достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Тому з ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави 665,60 грн судового збору.
Керуючись ст. 33-35, 40-1, ч. 1 ст. 130, 245, 250, 252, 280, 283–284 КУпАП,
п о с т а н о в и в :
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Реквізити для сплати штрафу:
номер рахунку (IBAN): UA748999980313060149000022001; код отримувача - 37971775; код класифікації доходів бюджету - 21081300; отримувач коштів - ГУК у Хмельницькій області /21081300; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; призначення платежу: адміністративні штрафи за порушення правил дорожнього руху протокол серії ЕПР1 № 644376.
Стягувач: Дунаєвецький районний суд Хмельницької області, адреса місцезнаходження: м. Дунаївці вул. Красінських, 11 Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, ідентифікаційний код юридичної особи 02886999.
Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби.
У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).
Реквізити для зарахування судового збору:
отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, номер рахунку (IBAN): UA908999980313111256000026001, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Стягувач: Державна судова адміністрація України, адреса місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ідентифікаційний код юридичної особи 26255795.
Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з наступного дня після набрання постановою законної сили.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду в десятиденний строк з дня винесення постанови.

Суддя Давид БАРАТЕЛІ