Справа № 148/11/26 
Провадження №2/148/523/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року Тульчинський районний суд Вінницької області 
в складі: судді Штифурко Л.А.
секретаря Лиженко Є.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

У січні 2026 року позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 10.06.2019 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № Z06.22006.005356094. 
17.11.2023 між АТ «Ідея Банк» і ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВукладено Договір факторингу № 17112023, у відповідності до умов якого АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження AT «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених цим Договором.
Відповідно до Реєстру боржників №2 від до Договору факторингу № 17112023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 139699,70 грн., з яких: 49999 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 33303,03 грн. - сума заборгованості за відсотками, 56397,67 грн. - сума заборгованості за комісіями.
З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 17.11.2023, Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Вказані обставини стали причиною звернення позивача до суду з даним позовом, у якому він просить стягнути з відповідача вказану вище заборгованість та понесені у справі судові витрати.
В судове засідання представник позивача не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. У позовній заяві просить розглянути справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення в разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує.
В судове засідання відповідачка не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи, про причину своєї неявки суд не повідомила, з заявою про відкладення судового засідання не зверталася, у встановлений судом строк відзив не подала.
У відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України суд розглянув справу на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки позивач не заперечив проти такого порядку вирішення спору.
У відповідності до ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 10.06.2019 між ОСОБА_1 та Акціонерним Товариством «Ідея Банк» укладено Кредитний договір № Z06.22006.005356094, який підписаний власноручним підписом ОСОБА_1 . За умовами договору Банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах: сума кредиту: 49999 грн., Процентна ставка та тип, % річних - 21.99 – змінювана; строк кредиту – 60 місяців.
Під час користування Кредитом Банк надає Позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим Договором та Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі - ДКБОФО), за надання яких встановлена плата, відповідно до п. 5 Додатку №1 як «Інші послуги Банку. Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в Банку сплачується згідно діючих Тарифів Банку. Тарифи є невід`ємною частиною Договору, та розмішені на веб-сайті Банку. www.іdeabank.ua
Дата повернення Кредиту - 10.06.2024. Повернення заборгованості за Договором здійснюється через рахунок №29099010737212.
Банк надає кредит Позичальнику для власних потреб шляхом переказу коштів в розмірі 49999 гривень на рахунок НОМЕР_1 Позичальника, який відкритий в AT "Ідея Банк" та Позичальник доручає Банку оплатити страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 4337,81 гривні згідно з умовами Договору добровільного Страхування життя, укладеного відповідно до п. 2 цього Договору. Спосіб оплати - переказ коштів на рахунок ТДВ «СК «АХА Страхування Життя» в AT «ідея Банк» № НОМЕР_2 через транзитний рахунок, відкритий в AT «Ідея Банк».
Змінювана процентна ставка визначається як змінна частина ставки в розмірі 9,5% збільшена на маржу Банку в розмірі 12.49%.
Банк вправі зменшити процентну ставку, вказану в пункті 13 Договору на 10% (десять процентних пунктів) у разі настання однієї з подій, що вказані в п. 1.9.1 та 1.9.2:
- 1.9.1. Придбання Позичальником за рахунок кредитних коштів транспортного засобу та Надання до Банку письмової заяви в термін 30 днів від дати видачі кредиту про зниження процентної ставки та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого на ім`я Позичальників зареєстрованого в Україні;
- 1.9.2. Використання Позичальником кредитних коштів на цілі, що пов`язані з ремонтом власник об`єктів нерухомого майна та надання до Банку письмової заяви в термін 30 днів від дати видачі кредиту про зниження процентної ставки та документів, що підтверджують використання коштів на цілі, що пов`язані з ремонтом нерухомого майна.
(а.с. 5).
Відповідно до копії паспорту споживчого кредиту, який є додатком № 1 до вказаного вище договору АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 погодили умови кредитування. Зокрема, згідно п. 4 плата за обслуговування кредитної заборгованості - 2,95% від початкової суми кредиту. В п. 5 визначено порядок повернення кредиту, кількість та розмір платежів, періодичність внесення (а.с. 6).
Відповідно до копії ордеру-розпорядження №1 про видачу кредиту ОСОБА_1 було перераховано 45661,19 грн. згідно договору № Z06.22006.005356094 від 10.06.2019 на рахунок № НОМЕР_3 (а.с. 7).
Згідно копії ордеру-розпорядження №2 про сплату страхового платежу ОСОБА_1 з рахунку № НОМЕР_3 було перераховано 4337,81 грн. на рахунок № НОМЕР_4 (а.с. 7).
Копією виписки по рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_5 за період з 10.06.2019 по 17.11.2023 підтверджується надання їй кредитних коштів в розмірі 49999 грн. (а.с. 21).
Згідно копії довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором № Z06.22006.005356094 від 10.06.2019 станом на 17.11.2023 ОСОБА_1 має заборгованість за даним кредитним договором в розмірі 139699,7 грн., з яких: 49999 грн. – заборгованість за основним боргом; 33303,03 грн. – заборгованість за відсотками, 56397,67 грн. – заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями (а.с. 13).
17.11.2023 між АТ «Ідея Банк» і ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ укладено Договір факторингу № 17112023, про що свідчить його копія (а.с. 14).
Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу Клієнт передає відступає Фактору, а Фактор приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до п. 2.2 Договору факторингу права вимоги, які АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за цим договором, відступаються передаються в розмірі заборгованості боржників перед АТ «Ідея Банк» та визначені в друкованому реєстрі боржників, що підписується сторонами в день укладання цього договору та в Реєстрі Боржників в електронному вигляді, що надсилається разом з Актом приймання-передачі Реєстру Боржників в електронному вигляді Клієнтом Фактору в електронному виглдяі засобами корпоративного зв`язку. Реєстр боржників після належного його підписання сторонами вважається невід`ємною частиною цього договору.
До договору факторингу додана копія платіжної інструкції №20494 від 20.11.2023 (а. с. 16).
Відповідно до Реєстру боржників №2 від 17.11.2023 до договору факторингу №17112023 від 17.11.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 (п. 334) в сумі 139699,70 грн., з яких: 49999 грн. заборгованість за основним боргом; 33303,03 грн. заборгованість за відсотками; 56397,67 грн. заборгованість за комісіями (а. с. 17).
Правовідносини, що склалися між сторонами, підлягають врегулюванню наступними законодавчими нормами.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 цієї ж статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовується правове регулювання щодо відносин за договором позики.
За таких обставин зобов`язання за кредитним договором виникають з моменту передачі кредитодавцем позичальнику коштів, згідно умов кредитного договору.
Згідно вимог ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. 
Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Згідно із ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, то повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідношень є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність.
Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений прозаміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки установлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Відповідно до ст. 629 ЦПК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Отже, кредитний договір № Z06.22006.005356094 містить персональні дані відповідачки, зокрема, її паспортні дані, ідентифікаційний код, номер мобільного телефону, а також номер рахунку, на які перераховуватимуться грошові кошти. Також в даному кредитному договорі визначено предмет, порядок та умови надання та повернення кредитних коштів. Тобто, сторони досягли згоди істотних умов договору. що свідчить про його укладення.
Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що відповідачка порушила взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № Z06.22006.005356094 від 10.06.2019, оскільки не надавала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до його умов.
Також наявні у справі докази дають суду можливість дійти висновку, що позивач правомірно набув право вимоги до відповідачки за кредитним договором №Z06.22006.005356094 від 10.06.2019 згідно укладеного договору факторингу, оскільки відбулось процесуальне правонаступництво у зв`язку зі зміною кредитора.
Водночас, суд доходить висновку, що підлягають задоволенню вимоги позивача за договором № Z06.22006.005356094 від 10.06.2019 лише в частині основної суми боргу в розмірі 49999 грн., оскільки позивачем доведено, що такі кошти були перераховані відповідачці на її рахунок. Доказів повернення відповідачкою вказаної суми кредиту на рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ» чи первісного кредитора матеріали справи не містять.
Однак, що стосується заборгованості за відсотками, яку позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь в розмірі 33303,03 грн., то суд вважає необхідним зазначити таке.
В п. 1.3. кредитного договору № Z06.22006.005356094 та паспорті споживчого кредиту до нього зазначено, що процентна ставка та тип, % річних - 21.99 – змінювана; строк кредиту – 60 місяців. В п.п. 1.8., 1.9. даного договору визначено, що змінювана процентна ставка визначається як змінна частина ставки в розмірі 9,5% збільшена на маржу Банку в розмірі 12.49%. Банк вправі зменшити процентну ставку, вказану в пункті 13. Договору на 10% (десять процентних пунктів) у разі настання однієї з подій, що вказані в п. 1.9.1 та 1.9.2.
Як слідує із копії довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № Z06.22006.005356094 від 10.06.2019, станом на 17.11.2023 ОСОБА_1 має заборгованість за даним кредитним договором в розмірі 139699,7 грн., з яких зокрема, 33303,03 грн. – заборгованість за відсотками (а.с. 13). При цьому, вказана довідка-розрахунок не містить детального розрахунку нарахування прострочених процентів у розмірі 33303,03 грн., періоду, за який вони нараховані та відповідно до яких саме умов договору. Не обгрунтовано даних обставин і у позовній заяві. Жодних інших розрахунків заборгованості позивачем до позовної заяви не долучено. 
Тому позовні вимоги в цій частині, на думку суду, задоволенню не підлягають як необгрунтвоані та недоведені.
Що стосується заборгованості за комісіями, яку позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь в розмірі 56397,67 грн., суд зазначає текуе.
Відповідно до п.4. ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» (далі - Закон) загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Відповідно до ч.1 ст.11 Закону після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з ч.5 ст.12 Закону умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч.1 та 2 ст.11, ч.5 ст.12 Закону.
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19.
У постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч.1 та 2 ст.11, ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».
Верховний Суд у постанові від 06.11.2023 по справі №204/224/21 дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч.1 та 2 ст.11, ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».
В п. 1.5. кредитного договору № Z06.22006.005356094 зазначено, що під час користування Кредитом Банк надає Позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим Договором та Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі - ДКБОФО), за надання яких встановлена плата, відповідно до п. 5 Додатку №1 як «Інші послуги Банку (а.с. 5).
Відповідно до п. 4 паспорту споживчого кредиту, який є додатком № 1 до вказаного вище договору, плата за обслуговування кредитної заборгованості - 2,95% від початкової суми кредиту (а.с. 6).
Оскільки із досліджених доказів, наданих позивачем, неможливо встановити за які саме послуги стягується плата за обслуговування кредитної заборгованості та чи не віднесено до них надання щомісячної інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно, з врахуванням практики ВС, вимога щодо стягнення з відповідачки 56397,67 грн. заборгованості за комісією, на переконання суду, задоволенню не підлягає. 
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Відповідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках.
За приписами, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Виходячи з викладеного вище, суд доходить висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідачки ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором 
№ Z06.22006.005356094 від 10.06.2019 в розмірі 49999 грн., яка є заборгованістю за основною сумою боргу.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 1083,73 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 207, 512, 514, 516, 525, 526, 530, 599, 610-612, 625, 626, 628, 629, 633, 634, 639, 1046-1050, 1054, 1055, 1077 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 19, 76-81, 133, 137, 141, 223, 247, 263- 265, 280-282 ЦПК України, суд, - 

ухвалив:

Позов задовольнити частково. 
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ", місцезнаходження якого: 07400, Київська область, Броварський район, м. Бровари, вул.Лісова, 2, код ЄДРПОУ 35625014, ІBAN № НОМЕР_7 у АТ «ТАСкомбанк», заборгованість за кредитним договором № Z06.22006.005356094 в розмірі 49999 грн. (сорок дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять гривень). 
В решті позову відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" судовий збір в сумі 1083,73 грн. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Повне рішення складено 18.05.2026.

Суддя Л.А. Штифурко