ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2026	м. Дніпро	Справа № 904/1766/26	
За заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранресурси", с. Усатове Одеської області 
про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу

У справі:
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранресурси", с. Усатове Одеської області 
до Приватного підприємства "Сармат", смт. Широке Дніпропетровської області 
про стягнення заборгованості у розмірі 1 333 621,30грн 
Суддя Євстигнеєва Н.М.
Без участі представників сторін  

С У Т Ь С П О Р У:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Гранресурси" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення з Приватного підприємства "Сармат" заборгованості у розмірі 1 333 621,30грн, з яких: основна заборгованість у розмірі 1290453,00грн, пеня у розмірі 39243,91грн, 3% річних у розмірі 3924,39грн.
Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.03.2026 справу №904/1766/26 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.
В подальшому від Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранресурси" до господарського суду надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог у зв`язку з оплатою відповідачем заборгованості в сумі 1290453,00грн. Позивач просив: стягнути з відповідача 43168,3 гривень, з яких 39243,91грн – пеня за договором та 3 924,39грн нараховані 3% річних за користування грошовими коштами; стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу; повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Гранресурси" з державного бюджету України судовий збір у сумі 13 341,06грн та розглянути справу за наявними матеріалами за відсутності представника позивача.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.06.2026 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранресурси" до Приватного підприємства "Сармат" про стягнення заборгованості у розмірі 43168,30грн задоволено частково; стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Сармат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранресурси" пеню в розмірі 39178,57грн, 3% річних у розмірі 3917,86грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 1848,36грн; у решті позовних вимог відмовлено; повернуто Приватному акціонерному товариству "Сармат" з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 15 485,43грн, сплачений згідно платіжної інструкції №292 від 31.03.2026, яка міститься у матеріалах справи №904/1766/26.
12 червня 2026 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранресурси" до господарського суду надійшла заява, якою просить стягнути з Приватного підприємства "Сармат" судові витрати на правничу допомогу у розмірі 66 681,06грн.
Ухвалою господарського суду від 16.06.2026 прийнято до розгляду заяву про ухвалення додаткового рішення; постановлено розглядати заяву без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.
Відповідач надав до суду заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення від 12.06.2026 та вважає, що позивач не довів розмір витрат на професійну правничу допомогу. У наданих позивачем документах не міститься інформації про те, хто з адвокатів від імені АО "Франклін Сайрос" та в якому обсязі надав правничу допомогу. Заявлений позивачем розмір витрат не є доведеним. Послуги з аналізу документів, розрахунків суми боргу, включаючи штрафні санкції, аналізу судової практики та інші зазначені не можуть бути враховані окремо, під час розподілу судових витрат, оскільки фактично охоплюються змістом послуги зі складання та подання позовної заяви. Збір інформації щодо фінансового стану ПП "Сармат", перевірка судових справ, аналіз інформації з YouControl та інших реєстрів є підготовчими діями для складання заяви про забезпечення позову та не можуть додатково враховуватися як окремі послуги. Сплата судового збору, моніторинг руху справи та подання документів не є правничою допомогою у розумінні ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", ст. 126 ГПК України.
На думку відповідача, заявлений розмір витрат є неспівмірним зі складністю справи, обсягом наданих послуг, реальністю наданих послуг, а також суперечить принципу розумності розподілу судових витрат, та підлягає зменшенню, якщо суд не вбачатиме підстав для відмови у задоволенні заяви.
За приписами частини третьої статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст. 240 ГПК України).
Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, господарський суд, -
В С Т А Н О В И В :
18 березня 2026 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гранресурси" (клієнт, позивач) та Адвокатським об`єднанням "Франклін Сайрос" (адвокатське об`єднання), в особі керуючого партнера Молодецького Ростислава Анатолійовича укладено договір №18/03/26с про надання правничої допомоги (а.с. 118 том 1). 
За умовами пункту 1.1 договору клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.
Адвокатське об`єднання на підставі звернення клієнта приймає на себе зобов`язання з надання наступної правничої допомоги: надання правничої допомоги щодо захисту прав та інтересів клієнта у спорі щодо стягнення дебіторської заборгованості з ПП "Сармат", яка включає в себе підготовку позовної заяви, інших матеріалів та супровідних документів, подання заяви до Господарського суду Дніпропетровської області та представництво клієнта у суді в першій інстанції (п. 2.1 договору). 
Правничу допомогу, що надається адвокатським об`єднанням, клієнт оплачує в національній валюті. Розмір гонорару за правничу допомогу за п. 2.1.1 договору погоджений у фіксованому розмірі – 5% від суми заявлених позовних вимог у суді. Гонорар оплачується трьома платежами: 
перший платіж у розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) сплачується протягом 2 робочих днів з дати укладення договору;
другий платіж у сумі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) сплачується протягом 2 робочих днів з дати відкриття провадження у справі;
третій платіж – що дорівнює 5% від суми заявлених позовних вимог за вирахуванням суми першого та другого платежу сплачується протягом 30 календарних днів після подання позовної заяви до суду.
За відсутності угоди про фіксований розмір гонорару або за іншими видами правничої допомоги послуги сплачуються за погодинними ставками адвокатського об`єднання у розмірі 2500 гривень за годину (п. 4.1 договору).
За результатами надання правничої допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатським об`єднанням правничої допомоги та її вартість (п. 4.4 договору).
Сума, погоджена клієнтом за актом, є гонораром адвокатського об`єднання за надання правничої допомоги та поверненню не підлягає (п. 4.6 договору).
Даний договір кладений на строк до 31.12.2026 та набирає чинності з моменту його підписання (7.1 договору).
10 червня 2026 року сторонами складено та підписано Акт про надання правничої допомоги (а.с. 18 том 2).
На умовах договору адвокатське об`єднання протягом березня 2025 року – червня 2026 року надало правничу допомогу щодо захисту прав та інтересів клієнта у спорі щодо стягнення дебіторської заборгованості з боржника (ПП "Сармат") та представництва інтересів клієнта в статусі позивача по справі №904/1766/26 у Господарському суді Дніпропетровської області (п. 1 акту).
В рамках надання правничої допомоги у зазначений у п. 1 акту термін, адвокатське об`єднання надало наступну правничу допомогу:
попередній аналіз документів: опрацювання документів наданих клієнтом, щодо підстав виникнення заборгованості – 2 години;
підготовка доказової бази: аналіз первинних документів (договори, акти надання послуг, платіжки, акти звірки, претензії, квитанції з КЕП), що підтверджують заборгованість ПП "Сармат" перед ТОВ "Гранресурси" - 5 годин;
формування правової позиції та підготовка позовної заяви: врахування актуальної практики Верховного Суду по аналогічним спорам, виконання розрахунків штрафних санкцій, сплата судового збору, написання та завантаження позовної заяви та доказів через "Електронний суд" - 8 годин;
заходи забезпечення позову: збір інформації щодо фінансового стану ПП "Сармат" через системи Youcontrol та інші реєстри, перевірки судових справ в яких ПП "Сармат" є відповідачем, комплексний аналіз фінансового стану боржника, підготовка заяви про забезпечення позову, сплата судового збору, написання та завантаження заяви про забезпечення та доказів через "Електронний суд" - 10 годин;
рух справи у суді: підготовка заяв та клопотань у т.ч. заяви про відкладення розгляду справи, заяви про зменшення розміру позовних вимог, заяви про судові витрати, щотижневий моніторинг руху справи в "Електронному суді", ознайомлення та аналіз документів та доказів поданих відповідачем – 4 години.
Загальні витрати часу адвокатського об`єднання щодо доручення клієнта та справі: 29 годин.
За поточною ставкою 2500/година (п. 4.1. договору) розмір гонорару мав складати 72 500 гривень, однак враховуючи окремий порядок визначення розміру гонорару наведений в договорі (5% від суми заявлених позовних вимог у суді) та з урахуванням суми заявлених позовних вимог у розмірі (1 333 621,30грн) розмір гонорару за надану та деталізовану вище правничу допомогу склав 66 681,06грн (п. 2 акту).
Вартість послуг (гонорар адвокатського об`єднання) за цим актом затверджена у сумі 66 681,06грн відповідно до порядку визначення розміру гонорару згідно п. 4.1 договору (п. 3 акту).
Клієнт підтверджує, що претензії відносно обсягу та якості наданих послуг відсутні (п. 4 акту).
Товариство з обмеженою відповідальністю "Гранресурси" перерахувало на розрахунковий рахунок адвокатського об`єднання грошові кошти у розмірі 66 681,06грн, що підтверджується платіжними інструкціями №261 від 20.03.2026 на суму 25 000,00грн, №339 від 14.04.2026 на суму 25 000,00грн та №595 від 11.06.2026 на суму 16 681,06грн (а.с. 166,167 том 1, а.с. 17 том 2).
Доказом повноважень адвоката на представництво інтересів позивача у справі є: договір №18/03/26с про надання правничої допомоги від 18.03.2026 (а.с. 118 том 1); ордер серії ВН №1684086 від 31.03.2026 (а.с. 119 том 1). Статус адвоката Молодецького Ростислава Анатолійовича підтверджується Свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю №1541 від 03.04.2007 (інформація з Єдиного реєстру адвокатів України).
За змістом статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед яких – витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.
Для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура (ст. 1312 Конституції України).
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ст. 126 ГПК України).
Практична реалізація принципу відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, у частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
- попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);
- визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
- розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).
За пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон №5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону №5076-VI).
Адвокатський гонорар може існувати у двох формах – фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення – при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (постанова Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).
Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України).
В позовній заяві позивач зазначив про витрати на правничу допомогу в розмірі 66 681,06грн.
За частиною першою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено, що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див. також, рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", пункти 79 і 112 відповідно).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).
Частина четверта статті 126 ГПК України передбачає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За частиною п`ятою статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідач проти заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу заперечує, просить зменшити витрати на правничу допомогу. Вказує, що позивачем не доведено розмір витрат на професійну правничу допомогу. У наданих позивачем документах не міститься інформації про те, хто з адвокатів від імені АО "Франклін Сайрос" та в якому обсязі надав правничу допомогу. Заявлений позивачем розмір витрат не є доведеним. Послуги з аналізу документів, розрахунків суми боргу, включаючи штрафні санкції, аналізу судової практики та інші зазначені не можуть бути враховані окремо, під час розподілу судових витрат, оскільки фактично охоплюються змістом послуги зі складання та подання позовної заяви. Збір інформації щодо фінансового стану ПП "Сармат", перевірка судових справ, аналіз інформації з YouControl та інших реєстрів є підготовчими діями для складання заяви про забезпечення позову та не можуть додатково враховуватися як окремі послуги. Сплата судового збору, моніторинг руху справи та подання документів не є правничою допомогою у розумінні ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", ст. 126 ГПК України.
Суд погоджується з такими доводами відповідача, вважає їх обґрунтованими, оскільки попередній аналіз документів (2 години), підготовка доказової бази (5 годин) охоплюється таким видом правничої допомоги, як формування правової позиції та підготовка позовної заяви, на яку адвокат витратив 8 годин. Також, складання та підготовка заяви про забезпечення позову (10 годин) включає в себе збір інформації щодо фінансового стану ПП "Сармат", перевірку судових справ, аналіз інформації з YouControl та інших реєстрів, які не можуть додатково враховуватися як окремі послуги. 
Послуги з аналізу документів, розрахунків суми боргу, включаючи штрафні санкції, аналізу судової практики та інші зазначені не можуть бути враховані окремо, під час розподілу судових витрат, оскільки фактично охоплюються змістом послуги зі складання та подання позовної заяви.
Вказане узгоджується з практикою Верховного Суду, зокрема схожі висновки викладенні у Постановах ВС від 08.11.2023 по справі № 646/2138/19, від 08.11.2023 по справі № 646/2138/19, Постанові ВП ВС від 22.05.2024 у справі № 754/8750/19.
Щодо сплати судового збору та моніторингу руху справи в системі "Електронний Суд". Включення наданих послуг до Акту виконаних робіт є необґрунтованим, оскільки такі послуги не є правничою допомогою у розумінні ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Крім того, як вірно зазначив відповідач, судовий збір сплачено не адвокатом, а безпосередньо ТОВ "Гранресурси". 
Відповідно до усталеної практики Верховного Суду у разі недотримання вимог ч.4 ст.126 ГПК суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони (ч.5 ст.126 ГПК, постанова Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19).
Верховний Суд з посиланням на ч.6 ст.126 ГПК неодноразово зазначав, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, постанови Верховного Суду від 09.04.2019 у справі №826/2689/15; від 03.10.2019 у справі №922/445/19).
При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п.21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).
Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах відомості щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Такі докази відповідно до частини першої ст.86 ГПК суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Процесуальні документи, наявні у справі, підтверджують надання правової допомоги позивачу у цій справі адвокатом Молодецьким Ростиславом Анатолійовичем.
Присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ЄСПЛ вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява №19336/04, § 268)).
Суд враховує, що дана справа не є складною для професійного адвоката, справа не містить значного обсягу матеріалів, що підлягають дослідженню та зважаючи на критерій розумного розміру, що застосовується Європейським судом з прав людини, доходить висновку про недостатню обґрунтованість позивачем в аспекті необхідних/неминучих його витрат на професійну правничу допомогу заявлені ним витрати в сумі 66 681,06грн.
Беручи до уваги право суду не присуджувати (не розподіляти) стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, зважаючи на заперечення відповідача та непропорційність витрат на правничу допомогу, враховуючи баланс інтересів сторін у даному питанні, суд вважає заявлену позивачем суму витрат на правничу допомогу завищеною, а максимальним розміром правничої допомоги, яка може бути розподілена між сторонами – 30 000,00грн.
При цьому суд не заперечує право адвоката та його довірителя на таку оцінку вартості та необхідності наданих послуг, але оцінює дані обставини з точки зору можливості покладення таких витрат на іншу сторону по справі (відповідача).
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 12.01.2023 у справі № 910/8342/21, визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Господарський суд враховує, що звернення позивача з позовом до суду було визнано обґрунтованим; за наслідком розгляду справи суд дійшов висновку про правомірність заявлених вимог та часткове задоволення позову.
Відповідно до частин першої, четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог покладаються витрати на правничу допомогу у розмірі 29 950,05грн (43 096,43грн * 30 000,00грн / 43 168,30грн).
Керуючись статтями 123, 126, 129, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранресурси" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Сармат" (ідентифікаційний код 31037360; вул. Соборна, буд. 114, смт. Широке, Широківський район, Дніпропетровська область, 53700) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранресурси" (ідентифікаційний код 37170646; вул. Залізничників, буд. 22, с. Усатове, Біляївський район, Одеська область, 67665) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 29 950,05грн (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят гривень 05коп.).
Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

В іншій частині заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя	 	Н.М. Євстигнеєва