Справа  №359/1966/26
Провадження №2/359/3570/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2026 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого     Борця Є.О.,
за участю секретаря судового засідання Ступарик К.В.,
за участю відповідача     ОСОБА_1 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором споживчого кредиту,

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.

1.1. В березні 2026 року ТОВ «Свеа фінанс» звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 22 лютого 2025 року ТОВ «Селфі кредит» уклав з ОСОБА_1 договір споживчого кредиту №2114551, за яким ТОВ «Селфі кредит» надав кредит в розмірі 3200 гривень 00 копійок, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не виконала грошові зобов`язання, у неї виник борг по поверненню кредиту в розмірі 3200 гривень 00 копійок, борг по сплаті процентів за користування ним в розмірі 7040 гривень 00 копійок та пеня в розмірі 6400 гривень 00 копійок. Загальний розмір боргу за договором споживчого кредиту склав 16640 гривень 00 копійок. 30 вересня 2025 року ТОВ «Селфі кредит» уклав з ТОВ «Свеа фінанс» договір факторингу №01.02-39/25, за яким ТОВ «Селфі кредит» відступив позивачу право вимоги до ОСОБА_1 за договором споживчого кредиту №2114551 від 22 лютого 2025 року. Відповідач ухиляється від добровільного повернення вказаного боргу. Тому ТОВ «Свеа фінанс» просить суд стягнути з ОСОБА_1 борг за договором споживчого кредиту №2114551 від 22 лютого 2025 року в розмірі 16640 гривень 00 копійок.

1.2. ОСОБА_1 не заперечує проти стягнення з неї боргу по поверненню кредиту в розмірі 3200 гривень 00 копійок. Однак вона не визнає позов в частині стягнення з неї боргу по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 7040 гривень 00 копійок та пені в розмірі 6400 гривень 00 копійок. Крім того, відповідач просить розстрочити виконання рішення суду у зв`язку з тим, що він є внутрішньо переміщеною особою, яка вимушена винаймати квартиру для проживання.

2. Інформація про рух цивільної справи.

2.1. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 4 березня 2026 року (а.с.114) вбачається, що цивільну справу за позовом ТОВ «Свеа фінанс» було розподілено судді Бориспільського міськрайонного суду Борцю Є.О.

2.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 26 березня 2026 року (а.с.118) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено розгляд цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження.

3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

3.1. 22 лютого 2025 року ТОВ «Селфі кредит» уклав з ОСОБА_1 договір споживчого кредиту №2114551 (а.с.9-21), за яким ТОВ «Селфі кредит» зобов`язався надати кредит в розмірі 3200 гривень 00 копійок, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним.

3.2. В той же день ТОВ «Селфі кредит» надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 3200 гривень 00 копійок. Ця обставина підтверджується копією листа директора ТОВ «Пейтек» від 30 вересня 2025 року (а.с.54).

3.3. Спірні правовідносини регулюються главою 48 «Виконання зобов`язання» розділу І «Загальні положення про зобов`язання», а також главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» та главою 73 «Факторинг» підрозділу 1 «Договірні зобов`язання» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України.

4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

4.1. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

4.2. Згідно з ч.2 ст.10561 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

4.3. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає чи зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

4.4. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином з дотриманням умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – з дотриманням звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

4.5. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконан-ня або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

4.6. Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

4.7. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

4.8. Згідно з п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

5.1. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України ОСОБА_1 не подала жодного доказу на підтвердження належного виконання грошових зобов`язань за договором споживчого кредиту №2114551 від 22 лютого 2025 року. Тому відповідачу нарахований борг по поверненню кредиту в розмірі 3200 гривень 00 копійок, борг по сплаті процентів за користування ним в розмірі 7040 гривень 00 копійок та пеня в розмірі 6400 гривень 00 копійок. Ці обставини підтверджуються приєднаним до позову письмовим розрахунком (а.с.48-52). У зв`язку з тим, що неустойка нарахована в період дії воєнного стану, запровадженого на всій території України, на підставі п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України пеня в розмірі 6400 гривень 00 копійок підлягає виключенню із загального розміру боргу за договором споживчого кредиту. В такому випадку борг за вказаним договором склав 10240 гривень 00 копійок (3200,00 + 7040,00 або 16640,00 – 6400,00).

5.2. 30 вересня 2025 року ТОВ «Селфі кредит» уклав з ТОВ «Свеа фінанс» договір факторингу №01.02-39/25 (а.с.55-68), за яким ТОВ «Селфі кредит» відступив позивачу право вимоги до ОСОБА_1 за договором споживчого кредиту №2114551 від 22 лютого 2025 року. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що станом на день ухвалення рішення суду відповідач хоча б частково повернув вказаний борг.

5.3. З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_1 на користь позивача належить стягнути борг за договором споживчого кредиту №2114551 від 22 лютого 2025 року в розмірі 10240 гривень 00 копійок. Підстави для стягнення з відповідача боргу в більшому розмірі відсутні. Тому у задоволенні позову в частині цієї вимоги ТОВ «Свеа фінанс» слід відмовити.

5.4. Крім того, всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України ОСОБА_1 не подала жодного доказу на підтвердження існування обставин, які об`єктивно унеможливлюють виконання рішення суду. Призначення відповідачу статусу внутрішньо переміщеної особи само по собі не є достатньою підставою для розстрочення виконання судового рішення. Тому у задоволені вимоги про вжиття цього процесуального заходу слід відмовити також.

6. Розподіл судових витрат.

6.1. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

6.2. ТОВ «Свеа фінанс» сплатив судовий збір в розмірі 2662 гривень 40 копійок. Ця обставина підтверджується платіжною інструкцією №1018 від 27 лютого 2026 року (а.с.8). Пред`явлений позов задоволений на 61,54% (10240,00 : 16640,00 х 100%).

6.3. З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1638 гривень 44 копійок (2662,40 : 100% х 61,54%).

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, ч.1, ч.2 ст.259, ст.ст.263-265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором споживчого кредиту задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» борг за договором споживчого кредиту №2114551 від 22 лютого 2025 року в розмірі 10240 гривень 00 копійок.

У задоволенні позову в частині вимоги про стягнення боргу в більшому розмірі відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» витрати на оплату судового збору в розмірі 1638 гривень 44 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня оголошення судового рішення.

Суддя
Бориспільського міськрайонного суду        Є.О. Борець