Провадження №2/359/964/26
Справа №359/9769/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м.Бориспіль

09.04.2026 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Чирки С.С.
при секретарі Кривохижі О.М. 
за участю
представника відповідача Ковальчук Н.О. 
розглянувши у розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства обслуговування повітряного руху України про стягнення коштів 
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2025 року представник  ОСОБА_1 – адвокат Лях І.Д., звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області, яким просив стягнути з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на користь позивача заборгованість по виплаті матеріальної допомоги за Договором №21.10-26-4 від 12.06.2020. в розмірі 181440,00 грн., пеню 23587,20 грн., 3% річних 25618,97 грн., інфляційні витрати 23975,48 грн., а всього 254621.65 грн., та судові витрати. Вимоги обґрунтовано тим, що позивач 12 років працював в Одеському регіональному структурному підрозділі відповідача та 12.06.2020 був звільнений наказом керівника підприємства. Одночасно, на виконання умов Колективного договору між адміністрацією відповідача та профспілками, між позивачем та відповідачем 12.06.2020 було укладено Договір № 21.10-26-4 «Про виплату матеріальної допомоги за Колективним договором». Згідно умов Договору відповідач зобов`язався виплатити позивачу 259200,00 грн. (що становить 20 окладів позивача) (п. 2.3. Договору). Проте, свої зобов`язання підприємство виконало не в повному обсязі. Так, станом на 01.07.2025. підприємство перерахувало заявнику лише 6 окладів (77760,00 грн.). Залишок заборгованості становить 14 окладів заявника, 181440,00 грн. Позивач є особою пенсійного віку, хворіє, переніс операцію на серці (заміна клапана) потребує відповідного догляду та реабілітації, для чого край необхідним є отримання коштів за Договором. Крім того згідно п. 4 Договору: у разі невиплати матеріальної допомоги у строки, передбачені п. 3.1 Договору, Підприємство сплачує працівнику пеню у розмірі облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, починаючи з 11 робочого дня. Отже, через несвоєчасну виплату матеріальної допомоги позивач має право на стягнення з відповідача пені за останній рік, перед поданням позову. Також, позивач має право на отримання пені, 3% річних та інфляційних витрат, в зв`язку порушенням відповідачем умов Договору. В зв`язку з невиконанням умов Договору позивач вимушений звернутись до суду для захисту своїх порушених прав.
17 вересня 2025 року ДП «Украерорух» до суду подано відзив, яким просили відмовити у задоволенні позову з огляду на наступне. Дійсно, відповідачем в добровільному порядку здійснено виплати ОСОБА_1 шість окладів по 12960,00 грн. на загальну суму 77 760,00 грн. Однак, зв`язку з настанням форс-мажорних обставин, які полягають у військових діях рф проти України, закритті повітряного простору над Україною та забороною авіасполучень, що є основним видом доходу відповідача, Наказом ДП «Украерорух» за №141 від 30 березня 2022 року було призупинено дію окремих положень Колективного договору на підставі ст.11 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах військового стану». Крім того, пунктом 14.1 КД передбачено, що «усі виплати, пов`язані з перевищенням законодавчо правових норм, здійснюється за рахунок власних коштів Підприємства (за їх наявності) у послідовності пріоритетів, визначених Додатком 26 до цього». Отже, наявність власних коштів у підприємства – пряма умова виконання КД. Звертає увагу суду, що в ситуації яка склалася у зв`язку із закриттям повітряного простору та відсутністю будь-якого прибутку, Украерорух просто не в змозі на даний час виконувати свої зобов`язання, що передбачені умовами КД. 
25 серпня 2025 року ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду відкрито провадження у справі та вирішено розгляд проводити у порядку загального позовного провадження. Крім того, сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій.
17 листопада 2025 року ухвалою Бориспільського міськрайонного суду, закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.
Представник відповідача в судових засіданнях позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні з підстав, наведених у відзиві.
Заслухавши думку відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд прийшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, в лютому 2015 року між адміністрацією ДП «Украерорух» та профспілками був укладений колективний договір. Відповідно до умов якого виплата матеріальної допомоги працівнику при виході на пенсію буде здійснюватись на основі договору між працівником та адміністрацією, типова форма якого повинна бути погоджена з профспілковою стороною.
12 червня 2020 року між ОСОБА_1 та ДП «Украерорух» був укладений договір №21.10-26-4 про виплату матеріальної допомоги за колективним договором, відповідно п.1, п.2.2 якого, підприємство зобов`язалось виплатити позивачу матеріальну (грошову) допомогу, передбачену п.6.25.2 колективного договору. Посадовий оклад працівника для розрахунку матеріальної допомоги визначено у розмірі 12 960, 00 грн. Згідно п.2.3 договору, загальний розмір матеріальної допомоги склав 259 200, 00 грн., що становило 20 посадових окладів працівника.
Зі змісту п.3.1 договору №21.10-26-4 про виплату матеріальної допомоги за колективним договором вбачається, що відповідач зобов`язався виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу в такому порядку: 1 посадовий оклад протягом 10 банківських днів з дати початку дії договору, а залишок суми матеріальної допомоги - по 1 посадовому окладу кожні 2 місяці, починаючи з 12-го місяця з дати підписання договору.
Наказом ДП «Украерорух» №214/о від 18 червня 2020 року був встановлений такий порядок виплати матеріальної допомоги ОСОБА_1 : 12 960 грн. - у період з 12 червня 2020 року до 25 червня 2020 року; 12 960 грн. - у червня 2021 року; 12 960 грн. - у серпні 2021 року; 12 960 грн. - у жовтні 2021 року; 12 960 грн. - у листопаді 2021 року; 12 960 грн. - у грудні 2021 року; 12 960 грн. - у січні 2022 року; 12 960 грн. - у лютому 2022 року; 12 960 грн. - у березні 2022 року; 12 960 грн. - у квітні 2022 року; 12 960 грн. - у травні 2022 року; 12 960 грн. - у червні 2022 року; 12 960 грн. - у липні 2022 року; 12 960 грн. - у серпні 2022 року; 12 960 грн. - у вересні 2022 року; 12 960 грн. - у жовтні 2022 року; 12 960 грн. - у листопаді 2022 року; 12 960 грн. - у грудні 2022 року; 12 960 грн. - у січні 2023 року; 12 960 грн. - у лютому 2023 року; 12 960 грн. - у березні 2023 року; 12 960 грн. - у квітні 2023 року; 12 960 грн. - у травні 2023 року; 12 960 грн. - у червні 2023 року; 12 960 грн. - у липні 2023 року; 12 960 грн. - у серпні 2023 року; 12 960 грн. - у вересні 2023 року; 12 960 грн. - у жовтні 2023 року; 12 960 грн. - у листопаді 2023 року; 12 960 грн. - у грудні 2023 року; 12 960 грн. - у січні 2024 року; 12 960 грн. - у лютому 2024 року; 12 960 грн. - у березні 2024 року; 12 960 грн. - у квітні 2024 року; 12 960 грн. - у травні 2024 року; 12 960 грн. - у червні 2024 року.
Сторонами визнано обставину, що на виконання умов договору №21.10-26-4 від 12 червня 2020 року, ДП «Украерорух» на користь ОСОБА_1 виплачено матеріальну допомогу загальному розмірі 77760,00 грн. (6 посадових окладів). 
Наказом ДП «Украерорух» №141 від 30 березня 2022 року призупинено дію окремих положень колективного договору з 01 квітня 2022 року на час воєнного стану в Україні, окрім пунктів та їх окремих підпунктів 5.1-5.4, 5.4.1, 5.6, 5.8, 5.10, 5.11, 5.11.1, 5.11.2, 5.15, 5.17, 5.25, 5.27 та 5.28 розділу 5 колективного договору, додатків 2-7, 9 до колективного договору.
Наказом одеського регіонального структурного підрозділу ДП «Украерорух» №97/о від 04 квітня 2022 року, ОСОБА_1 з 01 березня 2022 року було припинено виплату матеріальної допомоги за договором №214/о від 19.06.2020. 
Розмір невиплаченої позивачу матеріальної допомоги відповідачем становить 181440, 00 грн.. Доказів добровільного виконання ДП «Украерорух» даного обов`язку після звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом, сторонами не надано.
Відповідно ч.1 та ч.2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановле-них статтею 11 цього Кодексу.
Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом вимог ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно ч.1 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом ч.1 ст.654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.
Так, матеріалами справи підтверджено, що між позивачем та відповідачем 12 червня 2020 року було укладено договір про виплату матеріальної допомоги за колективним договором.
Також судом встановлено, що відповідач перестав виконувати умови укладеного між сторонами договору з підстав призупинення дії окремих положень колективного договору з 01 квітня 2022 року на час воєнного стану в Україні згідно наказу ДП «Украерорух» за №141 від 30 березня 2022 року.
Доводи відповідача про те, що оскільки було призупинено дію деяких положень колективного договору, то й укладений на основі колективного договору договір про виплату матеріальної допомоги теж призупиняє свою дію, оскільки це окремий правочин й сторони по справі не укладали окремі додаткові угоди щодо внесення змін до договору про виплату матеріальної допомоги, суд оцінює критично.
Правовідносини, що виникли на підставі вказаного договору №21.10-26-4 про виплату матеріальної допомоги за колективним договором від 12 червня 2020 року, є суто цивільно-правовими. У зв`язку з тим, що на них не поширюється ні Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах військового стану», ні колективний договір, суд критично оцінює послання представника відповідача на настання форс-мажорних обставин, адже згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Щодо доводів відповідача про настання форс-мажорних обставин, як наприклад, військова агресія російської федерації, що призвело до неможливості виконання ДП Украерорух взятих на себе зобов`язань, слід зазначити наступне.
Договірні зобов`язання мають виконуватися належним чином, а одностороння відмова від зобов`язань не допускається. Цивільним законодавством передбачено, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, зокрема, сплата штрафних санкцій.
Проте, статтею 617 Цивільного кодексу України, а також статтею 218 Господарського кодексу України передбачено можливість звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо сторона договору доведе, що таке порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили (форс-мажору).
Частиною 2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» визначено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, зокрема, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, тощо.
Торгово-промисловою палатою України (ТПП) було оприлюднено лист № 2024/02.0-7.1 від 28 лютого 2022 року, яким повідомлено, що військова агресія російської федерації проти України є форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили).
Це означає, що введення воєнного стану на території України є форс-мажором та є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договору, але тільки в тому випадку, якщо саме ця обставина стала підставою для невиконання договірних зобов`язань. Тобто, необхідно довести зв`язок між невиконанням зобов`язань та воєнними діями в Україні.
З огляду на вказане, суд приходить переконання, що форс-мажорні обставини не звільняють від необхідності виконання відповідних договірних зобов`язань.
Враховуючи те, що відповідачем не було доведено зв`язку між неможливістю виконання зобов`язання за укладеним між сторонами договором та військовою агресією російської федерації в Україні, на що як на форс мажор посилається представник відповідача в відзиві, суд вважає необґрунтованими доводи про наявність підстав для звільнення ДП Украерорух від необхідності виконувати договірні зобов`язання за укладеним між сторонами договором.
Підсумовуючи наведене, суд приходить переконання, що позовні вимоги в частині виплати матеріальної допомоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, у зв`язку з чим з ДП Украерорух на корись ОСОБА_1 належить стягнути матеріальну допомогу в розмірі 181 440,00 грн.
Згідно з положеннями статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. 
Пунктом 4.1, 4.2 договору №21.10-26-4 про виплату матеріальної допомоги за колективним договором від 12 червня 2020 року передбачено, що у разі невиплати матеріальної допомоги у строки, передбачені п.3.1 цього Договору, підприємство сплачує працівнику пеню у розмірі облікової ставки НБУ від несвоєчасно виплаченої суми за кожен день затримки починаючи з 11 робочого дня. При порушенні підприємством умов договору сума матеріальної допомоги та нарахована пеня можуть стягуватися працівником у судовому порядку.
Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Разом з тим, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що заявлені до стягнення суми не повністю відповідають розрахункам, здійсненим судом на підставі умов договору, положень ст. 625 ЦК України, періоду прострочення та відповідних показників індексу інфляції й облікової ставки НБУ.
3% річних за період з 15.08.2024 по 31.12.2024 за 139 днів становить 2 067,23 грн. за період з 01.01.2025 по 15.08.2025 за 227 днів становить 3 385,22 грн. Таким чином загальна сума 3% річних за період за весь період становить 5452,45 грн.
Індекс інфляції, відповідно до даних Державної служби статистики, надрукованих у газеті «Урядовий кур`єр», складав у серпні 2024 року-- 100.6 %,У вересні 2024 року- 101.5 %. у жовтні 2024 року-101.8 % у листопаді 2024 року- 101.9 % у грудні 2024 року-101.4 % у січні 2025 року- 101.2 %,у лютому 2025 року- 100.8 %, у березні 2025 року- 101.5 % у квітні 2025 року-100.7 % у травні 2025 року-101.3 %,У червні 2025 року- 100.8 %, у липні 2025 року-99.8 % 
Таким чином, сума інфляційних втрат за вказаний період становить: 181440 грн. х (114.11980375276093 %/ 100%)- 181440 грн.= 25618.97грн.
Облікова ставка НБУ (відповідно до даних, опублікованих на офіційному сайті НБУ) становила у період з 15 серпня 2024 (дата початку нарахування штрафних санкцій) до 12 грудня 2024 - 13%, у період з 13 грудня 2024 до 31 грудня 2024- 13.5% у період з 1 січня 2025 до 23 січня 2025 -13.5%,у період з 24 січня 2025 до б березня 2025 - 14.5%, у період з 7 березня 2025 до 15 серпня 2025 кінцева дата нарахування штрафних санкцій) - 15.5%.
Таким чином, пеня за період з 15.08.2024 по 15.08.2025 становить 26057.95 грн. 
Як встановлено судом, на час звернення позивача до суду із позовом відповідач не виконав грошове зобов`язання щодо своєчасної сплати матеріальної допомоги, тому суд вважає, що належить стягнути з відповідача на користь позивача інфляційні збільшення у розмірі 25618.97грн., пені у розмірі 26057.95 грн. та 3% річних у розмірі 5452,45 грн.
Таким чином, загальна сума заборгованості яка підлягає стягненню з ДП обслуговування повітряного руху України на користь ОСОБА_1 становить 238569,37 грн.
За змістом ч.1 та п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За правилами ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу суду надано такі докази: копія договору про надання правової допомоги №23/25 від 24 липня 2025 року відповідно до п.4.1 якого вартість робіт встановлена у фіксованому розмірі 12000 грн.; копія детального опису робіт (наданих послуг) в зв`язку із підготовкою, складанням позовної заяви про стягнення матеріальної допомоги за Договором від 15.08.2025 на суму 12000 грн.; копія акту прийняття передачі правової допомоги за договором №23/25 від 24 липня 2025 року на суму 12000 грн. 
Вказані докази свідчать про фактичне надання правничої допомоги у справі та понесення позивачем відповідних витрат.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2036,98 грн.
Так як позов задоволено частково (93,69%), то суд вважає за необхідне стягнути пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача витрати на сплату судового збору в розмірі 1908,44 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 11 243,47 грн. 
Враховуючи наведене та керуючись вимогами ст. 10-13, 76-82, 133, 141, 223, 259-260, 263, 265, 353, 354 ЦПК України, суд –
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, ЄДРПОУ 19477064, місцезнаходженням: м.Бориспіль, а/с 173 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 борг в розмірі 238569,37 грн., витрати на оплату судового збору в розмірі 1908,44 грн. та витрати на правову допомогу 11 243,47 грн.
В задоволенні позовних вимог в більшому розмірі відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 20 квітня 2026 року.

Суддя Чирка С.С.