Справа № 683/566/26
2/683/790/2026 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2026 року м. Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючої судді Кутасевич О.Г.,
з участю секретаря судового засідання Братенка В.В.,
представника позивача адвоката Чорної Г.Б., 
представника відповідачки адвоката Якимчук Н.П.
розглядаючи у судовому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинові цивільну справу №683/566/26, 2/683/790/2026 за позовом адвоката Чорної Галини Богданівни, що діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру заборгованості по аліментах,
в с т а н о в и в: 

У лютому 2026 року адвокат Чорна Г.Б., в інтересах ОСОБА_1 , звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 та просила зменшити розмір заборгованості по аліментам за період з травня 2024 року по 01 січня 2026 року, що стягуються з нього підставі рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 лютого 2023 року на користь ОСОБА_2 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
В обґрунтування позову вказувала, що з 24 квітня 2024 року ОСОБА_1 був затриманий та перебував під вартою до набрання законної сили вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 жовтня 2024 року, яким його засуджено за ч. 4 статті 286-1 Кримінального кодексу України на 8 (вісім) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 8 (вісім) років та станом на 26 квітня 2024 року заборгованість по сплаті аліментів у ОСОБА_1 була відсутня. 
Уважала, що з 24 квітня 2024 року нарахування аліментів має здійснюватись згідно ч. 3 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.118, 120, 121 КВК України та положень п. 11 р. X Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом № 512/5 Міністерства юстиції України від 02.04.2012 та п.7.2. р.VII Інструкції про умови праці та заробітну плату засуджених до обмеження волі або позбавлення волі, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 07.03.2013 №396/5, тобто в частці з доходу боржника, отриманого в місцях позбавлення волі. Проте, державним виконавцем Волочиського відділу ДВС рахунок заборгованості по аліментам здійснювався на підставі статті 195 Сімейного кодексу України, тобто у розмірі середньої заробітної плати працівника для Волочиського району.
З урахуванням того, що під час відбування покарання за період з 18.12.2024 року по 31.12.2025 року отримував доходи, тому розмір аліментів, який підлягав щомісячному стягненню становить 1/4 частини суми, що залишається після утримання з заробітної плати ОСОБА_1 податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який у 2024-2025 роках становив 3 196 гривень, тобто не менше 1598 грн. 
З урахуванням викладеного уважала, що розмір заборгованості по аліментах за період з травня 2024 року по грудень 2025 року має становити 32784,98 грн, а не 60138,53 грн.
У відзиві на позов представник відповідачки адвокат Якимчук Н.П. проти позову заперечувала, вказавши про те, що ОСОБА_1 є злісним неплатником аліментів, та незважаючи на отримання ним доходів в місцях позбавлення аліментів, продовжує не сплачувати аліменти на утримання сина.
Заслухавши представників сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновків про задоволення позову.
Судом встановлено, що у провадженні державного виконавця Волочиського відділу ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавчий лист Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області № 683/113/22 від 23 лютого 2023 року, про стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) на дитину щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили. 
З квітня 2023 року по березень 2024 року включно ОСОБА_1 перебував на військовій службі і отримував дохід у військових частинах НОМЕР_1 та НОМЕР_2 . Згідно розрахунку заборгованості, вчиненим державним виконавцем Волочиського відділу ДВС у ОСОБА_1 заборгованість зі сплати аліментів станом на квітень 2024 року відсутня. 
Вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 жовтня 2024 року ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 286-1 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 8 (вісім) років, строк відбування покарання ухвалено рахувати з моменту його фактичного затримання – 24 квітня 2024 року.
Згідно довідок, виданих Державною установою «Городоцький виправний центр (№ 131)», № 9/6100 від 12.11.2025 року та ТОВ «ОДЕК» №18 засуджений ОСОБА_1 під час відбування покарання за період з 18.12.2024 року по 01.01.2026 року працював та отримував доходи: в квітні 2025 року - 1 226,75 грн; в травні 2025 року - 2 275,00 грн; в червні 2025 року - 1 755,00 грн; в липні 2025 року - 2 925,00 грн; в вересні 2025 року - 4 510,00 грн; в жовтні 2025 року - 9 516,97 грн, листопаді 2025 року - 21 243,38 грн; грудні 2025 року - 21 352,67 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого державним виконавцем Волочиського відділу ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів за виконавчим листом № 683/113/22 від 23 лютого 2023 року станом на 01 січня 2026 року становить 60138,53 грн.
Як убачається із вказаного розрахунку, розмір аліментів визначався державним виконавцем у частці від середньої заробітної плати працівника для Волочиського району.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Згідно ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. 
Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. 
Згідно ч. 3 ст.195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.
Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 03.02.2021 у справі № 125/2525/18 (провадження № 61- 13525св20) зазначено, що судам необхідно враховувати, що розмір заборгованості за виконавчим документом про стягнення аліментів державний виконавець повинен визначати, керуючись вимогами статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», відповідними нормами сімейного законодавства, а також постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 (з наступними змінами) «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». При цьому він не може вирішувати питання про повне або часткове звільнення від сплати заборгованості. 
Спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи. Залежно від предмета та суті вимог така заява може розглядатися у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, або у позовному провадженні.
Статею 447 ЦПК України передбачено право сторін виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно до пункту 11 розділу X Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом № 512/5 Міністерства юстиції України від 02.04.2012 при виконанні рішень про стягнення коштів із засуджених після перевірки коштів на рахунках боржника та іншого майна для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, виконавцем до відповідних органів і установ виконання покарань надсилається постанова про стягнення з метою здійснення відрахувань у засуджених. 
Статтею 118 КВК України передбачено право засуджених до позбавлення волі працювати на підставі цивільно-правового або трудового договорів, а засуджені до позбавлення волі, які мають заборгованість за виконавчими документами, зобов`язані працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії, до погашення такої заборгованості. 
Згідно ч. 1 ст.120 КВК України праця осіб, засуджених до позбавлення волі, оплачується відповідно до її кількості і якості. 
Частиною 2 ст. 121 КВК України встановлено, що відшкодування засудженими витрат на їх утримання здійснюється після відрахування податку на доходи фізичних осіб і аліментів. 
Аналогічні вимоги містить п. 7.2. розділу VII Інструкції про умови праці та заробітну плату засуджених до обмеження волі або позбавлення волі, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 07.03.2013 №396/5 .
Водночас, згідно з пунктами 2,3 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року № 189, коли стосовно одного з батьків здійснюється кримінальне провадження або він перебуває у місцях позбавлення волі, дитині віком до 18 років призначається тимчасова допомога. 
Відповідно до пунктів 6, 7 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. № 146, з осіб, що відбувають покарання на виправних роботах, аліменти утримуються із загальної суми заробітку без врахування утримань, передбачених вироком або постановою суду. 
До всієї заробітної суми, з якої відраховуються аліменти з осіб, що відбувають покарання в установах виконання покарання, а також з осіб, що перебувають у наркологічних відділеннях психіатричних диспансерів, лікарень та на підприємствах, включається та частина суми, що стягується для покриття витрат на утримання цих осіб у вказаній установі. 
Отже, законодавець передбачив як можливість отримання тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких не мають можливості утримувати дитину, так і механізм стягнення аліментів з осіб, які перебувають у місцях позбавлення волі. 
Водночас виконавець, відповідно до покладеного на нього обов`язку, встановленого статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження» повинен вживати заходів щодо виявлення місця роботи боржника для виконання рішення суду.
Крім того, розраховуючи розмір аліментів з особи, яка перебуває у місцях позбавлення волі, має врахувати матеріальний стан боржника, який обмежений перебуванням в ізоляторі тимчасового тримання, тобто аліменти стягувати з його офіційного доходу (якщо є) або із заробітної плати/інших надходжень, що він отримує в місці позбавлення волі, але не менше мінімального гарантованого розміру: 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
За приписами ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. 
Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами, проте може бути встановлена судом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. 
Ураховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_1 з 24 квітня 2024 року уважається таким, що відбуває покарання у виді позбавлення волі, заборгованість зі сплати аліментів у частці 1/4 усіх видів його доходу, визначена рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 лютого 2023 року має визначатись з урахуванням вимог ч. 1 статті 70, ч. 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 118, 120, 121 КВК України, та вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень та Інструкції про умови праці та заробітну плату засуджених до обмеження волі або позбавлення волі, тобто у частці із суми, що залишається після утримання з заробітної плати ОСОБА_1 податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до вимог Закону України «Про державний бюджет» на 2024 та 2025 роки, прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становив 3196 грн, а тому мінімальний розмір аліментів складає не менше 1598 грн. 
За таких обставин не має об`єктивних підстав для розрахунку розміру аліментів виходячи з розміру середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, а відтак вказаний державним виконавцем розрахунках розміру заборгованості за період з квітня 2024 по січень 2026 року є хибним.
Оскільки ОСОБА_1 у вказаний період працював та мав дохід, який не забезпечував гарантований СК України мінімальний розмір аліментів, щомісячний платіж по аліментах за період з 24 квітня 2024 року по 01 січня 2026 року мав складати не менше 1598 грн (17 місяців), окрім жовтня, листопада та грудня 2025 року, у яких його дохід, що залишився після сплати усіх обов`язкових платежів становив відповідно 9 516,97 грн, 21 243,38 грн, 21 352,67 грн, а відтак 1/4 частку від його доходу у вказані місяці складала 2379,24 грн, 4089,35 грн та 4110,39 грн. 
Тобто за спірний період ОСОБА_1 мав сплатити аліменти на загальну суму 37744,98 грн (27166+2379,24+4089,35+4110,39=37744,98), а розмір заборгованості зі сплаті аліментів, з урахуванням сплачених ОСОБА_1 4987 грн, має складати 32757,63 грн (37744,98-4987=32757,63).
Наведений позивачем розрахунок заборгованості відповідає викладеним вище нормативно-правовим актам, що регулюють питання стягнення аліментів із засуджених, що відбувають покарання у місцях позбавлення волі, а тому позовні вимоги про визначення спірного розміру заборгованості по аліментах підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141 ,263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в: 

Позовадвоката Чорної Галини Богданівни, що дії в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.
Визначити розмір заборгованості по аліментам, що стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 лютого 2023 року на користь ОСОБА_2 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що утворилась за період з травня 2024 року по 01 січня 2026 року в сумі 32757,63 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ; місцезнаходження: Державна установа «Городоцький виправний центр» (№131), вул. Барона Штейнгеля, 92 А с. Городок Рівненський район Рівненська область, 35331.
Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Суддя