ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Пирогова, 29, м. Вінниця, 21018, тел./факс (0432)55-80-00, (0432)55-80-06 E-mail: inbox@vn.arbitr.gov.ua 
___________________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2026 р. Cправа № 902/196/26  

Господарський суд Вінницької області у складі судді Шамшуріної Марії Вікторівни, за участю секретаря судового засідання Ткачука В.О., 
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні матеріали справи 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Френдт", 23320, Вінницька обл., Вінницький р-н, селище Сутиски, вул. Соборна, будинок 4А, ідентифікаційний код юридичної особи 38782983 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроодиниця Трейд", 04202, місто Київ, будинок 10, Літера А, Мінське шосе, ідентифікаційний код юридичної особи 44735192 
про стягнення 444 559,35 гривень
за участю представників:
від позивача – адвокат Гончаров М.В., згідно ордеру
від відповідача – не з`явився

В С Т А Н О В И В:
До Господарського суду Вінницької області 17.02.2026 надійшла позовна заява № 24 від 16.02.2026 (вх. № 219/26 від 17.02.2026) Товариства з обмеженою відповідальністю "Френдт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроодиниця Трейд" про стягнення заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору поставки № ФР.НА-000346/24 від 24 листопада 2024 року, умов публічної пропозиції (оферти) розміщеної на сайті позивача у розмірі 444 559,35 гривень, з яких: 417 380,55 гривень основного боргу, 17 446,20 гривень інфляційних втрат та 9 732,60 гривень 3% річних.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2026 справу розподілено судді Шамшуріній М.В.
Ухвалою від 23.02.2026 суд постановив позовну заяву № 24 від 16.02.2026 (вх. № 219/26 від 17.02.2026) Товариства з обмеженою відповідальністю "Френдт" залишити без руху із встановленням позивачу строку та способу усунення недоліків позовної заяви.
24.02.2026 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків № б/н від 24.02.2026 (вх. № 01-30/1891/26 від 24.02.2026) з додатками. 
Ухвалою від 02.03.2026 судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №902/196/26, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 31.03.2026 о 10:00 год.
У судовому засіданні 31.03.2026 судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання у справі № 902/196/26 на 11:00 год. 22.04.2026, яку занесено до протоколу судового засідання.
Ухвалою від 22.04.2026 закрито підготовче провадження у справі № 902/196/26, призначено справу № 902/196/26 до судового розгляду по суті у судовому засіданні 21.05.2026 року об 11:00 год.
У судовому засіданні з розгляду справи по суті 21.05.2026 судом постановлено ухвалу про оголошення перерви до 10:00 год. 02.06.2026, яку занесено до протоколу судового засідання.
28.05.2026 до суду від позивача надійшли додаткові пояснення № б/н від 28.05.2026 (вх. № 01-30/5519/26).
На визначену судом дату (02.06.2026) з`явився представник позивача. Представник відповідача не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи відповідач повідомлений завчасно та належним чином ухвалою від 21.05.2026, про що свідчить відповідна довідка про доставку електронного листа.
Частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно пункту 1 частини 3 статті 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.
Приймаючи до уваги, що відповідно до вимог статті 242 ГПК України учасників справи було належним чином повідомлено про судове засідання у справі та на засадах відкритості і гласності судового процесу учасникам справи створено всі необхідні умови для захисту їх прав та охоронюваних законом інтересів, а відповідач у свою чергу не скористався наданим йому правом участі у розгляді справи і його неявка у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.
Представник позивача позов підтримав та просив позовні вимоги задовольнити.
За наслідками розгляду справи, суд оголосив про перехід до стадії ухвалення рішення та час проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду.
На оголошення вступної та резолютивної частин рішення сторони не з`явилися, у зв`язку з чим вступна та резолютивна частина рішення долучена до матеріалів справи без її проголошення.

Суть спору:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Френдт" звернулось до Господарського суду Вінницької області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроодиниця Трейд" про стягнення заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору поставки № ФР.НА-000346/24 від 24 листопада 2024 року, умов публічної пропозиції (оферти) розміщеної на сайті позивача у розмірі 444 559,35 гривень, з яких: 417 380,55 гривень основного боргу, 17 446,20 гривень інфляційних втрат та 9 732,60 гривень 3% річних.
На обгрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Френдт" на виконання умов договору поставки № ФР.НА- 000346/24 було поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Агроодиниця Трейд" 03 грудня 2024 року два комплекти автопілоту. Водночас, договірні зобов`язання по оплаті вартості товару покупець виконав частково.
З урахуванням наведеного, позивач звернувся із цим позовом до суду та просить стягнути з відповідача 417 380,55 гривень основного боргу та нарахованих у зв`язку із простроченням виконання грошового зобов`язання 17 446,20 гривень інфляційних втрат та 9 732,60 гривень 3% річних.
Відповідач своїм процесуальним правом надання відзиву на позов не скористався, будь-яких заяв, клопотань або заперечень щодо заявлених вимог не заявляв.
Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.
Товариством з обмеженою відповідальністю "Френдт" оприлюднено на сайті www.Frendt.ua публічну пропозицію (оферту) на укладення договорів поставки та надання послуг, в яких товариство виступає виконавцем зобов`язань, які оплачуються контрагентом в редакції від 01 вересня 2024 року (далі - публічна пропозиція (оферта)) (т. 1 а.с. 35-45, 108-118).
Абзацом 2 пункту 1.1 публічної пропозиції (оферти) визначено, що дана оферта, враховуючи положення статті 642 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), вважається укладеною з відповідним контрагентом з моменту беззастережного прийняття контрагентом цієї пропозиції (акцепт оферти), шляхом підписання контрагентом паперового документу або електронного документу за допомогою засобів електронного документообігу із накладенням КЕП, індивідуальної частини, а саме: договору та додатків до нього в якому визначається конкретний асортимент товару, що постачається або конкретний перелік послуг, що надаються. Такий укладений договір з врахуванням положення цієї публічної оферти діє протягом строку дії договору, який зазначається у ньому.
28 листопада 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Френдт" (далі - постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроодиниця Трейд" (далі - покупець, відповідач) укладено договір поставки № ФР.НА-000346/24 (далі - договір) (т. 1 а.с. 119-121).
За умовами пункту 1.1 договору керуючись положеннями цього договору та умовами публічної пропозиції, розміщеної на сайті: www.Frendt.ua за посиланням: https://www/frendt.ua/publichna-propozytsiya/, яка є невід`ємною частиною цього договору, постачальник зобов`язується поставити покупцю товар, згідно здійсненого замовлення, а покупець зобов`язується прийняти й здійснити оплату товару. 
Згідно з пунктом 1.2. договору найменування, кількість, комплектність, ціна, загальна вартість, строк та порядок оплати, строк, умови поставки товару погоджуються сторонами у додатках до договору (специфікаціях), які є його невід`ємною частиною.
Відповідно до пункту 2.2. договору покупець здійснює попередню оплату у розмірі 100 (сто) % від вартості товару шляхом перерахування грошових коштів у національній валюті України на банківський рахунок постачальника, вказаний у договорі протягом 3 (трьох) днів з моменту виставлення постачальником рахунку на оплату, який є погодженням \ сторонами ціни, загальної вартості, кількості, найменування (асортименту) товару, якщо у додатку до \ договору не погоджено сторонами інший порядок оплати (здійснення оплати з відстроченням платежу) та інший розмір попередньої (авансової) оплати вартості товару.
За змістом пункту 5.2. договору приймання товару за найменуванням, кількістю, комплектністю та якістю здійснюється покупцем у момент поставки товару, згідно підписаної представником покупця видаткової накладної та/або акту приймання-передачі товару, що є підтвердженням здійснення поставки якісного товару, згідно чого у покупця виникає обов`язок оплати повної вартості товару. Покупець разом з видатковою накладною підписує акт приймання-передачі товару.
Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підписів печатками (за умови її використання) і діє до 31 грудня 2025 р., але, у будь-якому випадку, до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором, включаючи сплату штрафних санкцій, які виникли у результаті порушення сторонами положень цього договору (пункт 6.1. договору).
28 листопада 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Френдт" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроодиниця Трейд" було погоджено та підписано додаток до договору купівлі-продажу №ФР.НА-000346/24 від 28 листопада 2024 р. - специфікацію № 1 (т. 1 а.с. 49,50, 122-123). 
Відповідно до пункту 1 специфікації № 1 від 28.11.2024 сторонами погоджено передання у власність покупцеві товару - комплекту автопілоту загальною вартістю (за курсом гривні до Євро згідно договору) 265 930,20 грн з ПДВ, грошовий еквівалент в іноземній валюті з ПДВ - 6 000,00 Євро. 
Пунктом 2 специфікації № 1 від 28.11.2024 до договору сторонами передбачено, що загальна вартість товару, що передається відповідно до даної специфікації, складає 265 930,20 гривень (двісті шістдесят п`ять тисяч дев`ятсот тридцять гривень 20 копійок), у тому числі ПДВ (20%) 44 321,70 гривень (сорок чотири тисячі триста двадцять одна гривня 70 копійок) та визначається шляхом множення грошового еквівалента ціни договору в іноземній валюті (Євро) на курс продажу відповідної іноземної валюти, який встановлений Міжбанком України (джерело інформації - сайт "Мінфін" фінансовий портал, http://www.niinfin.com.ua), сформований на час закриття торгів (міжбанк, продаж), на день здійснення фактичної оплати неоплаченої частини помноженого на коефіцієнт 1,008 у розмірі 44,3217 грн. за 1 EUR).
За змістом пункту 3 специфікації № 1 від 28.11.2024 до договору сторонами визначено, що оплата ціни товару в гривнях на дату підписання специфікації здійснюється покупцем шляхом виконання наступного платежу згідно наведеного графіку: 1. вид платежу - 100%, розмір платежу в грн. (включно ПДВ), виходячи з ціни товару на дату підписання специфікації - по курсу на день, попередній даті оплати, розмір платежу в EUR (включно ПДВ), виходячи з ціни товару Євро - 6 000,00, строк виконання грошових зобов`язань - протягом 3 днів з моменту виставлення рахунку. Ціна товару на дату підписання специфікації - 265 930,20 гривень, розмір платежу в EUR (включно ПДВ), виходячи з ціни товару Євро - 6 000,00 Євро.
Відповідно до пункту 4 специфікації № 1 від 28.11.2024 до договору сторони погодили, що перерахунок ціни товару здійснюється виключно на неоплачену частину до дати здійснення оплати, по курсу продажу відповідної іноземної валюти, який встановлений Міжбанком України (джерело інформації - сайт "Мінфін" фінансовий портал, http://www.minfm.com.ua), сформований на час закриття торгів (міжбанк,. продаж), на день здійснення фактичної оплати неоплаченої частини помноженого, на коефіцієнт 1,008, але в будь-якому випадку не менше курсу продажу відповідної іноземної валюти, який встановлений Міжбанком України, на дату підписання даної специфікації, в порядку передбаченому п.2. даної специфікації.
28.11.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю "Френдт" як продавцем виставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Агроодиниця Трейд" як покупцю за договором №ФР.НА-000346/24 від 28.11.2024 рахунок на оплату № 4346 від 28.11.2024 на оплату товару (робіт, послуг) - комплекту автопілоту у кількості 1 шт, вартість 265930,20 гривень з ПДВ (т. 1 а.с. 51, 124).
Із матеріалів справи також вбачається, що позивачем здійснено перерахунок вартості товару та 23.01.2025 Товариством з обмеженою відповідальністю "Френдт" як продавцем виставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Агроодиниця Трейд" як покупцю за договором №ФР.НА-000346/24 від 28.11.2024 рахунок на оплату № 187 від 23.01.2025 на оплату товару (робіт, послуг) - доплата за товар згідно рахунку № 4346 від 28.11.2024 на загальну вартість 150 090,56 гривень з ПДВ (т. 1 а.с. 74, 147).
29 листопада 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Френдт" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроодиниця Трейд" було погоджено та підписано додаток до договору купівлі-продажу №ФР.НА-000346/24 від 28 листопада 2024 р. - специфікацію № 2 (т. 1 а.с. 52, 53, 125, 126). 
Відповідно до пункту 1 специфікації № 2 від 29.11.2024 сторонами погоджено передання у власність покупцеві товару - комплекту автопілоту загальною вартістю (за курсом гривні до Євро згідно договору) 424 737,60 гривень з ПДВ, грошовий еквівалент в іноземній валюті з ПДВ - 9 600,00 Євро з ПДВ. 
Пунктом 2 специфікації № 2 від 29.11.2024 до договору сторонами передбачено, що загальна вартість товару, що передається відповідно до даної специфікації, складає 424 737,60 гривень (чотириста двадцять чотири тисячі сімсот тридцять сім гривень 60 копійок), у тому числі ПДВ (20%) 70 789,60 гривень (сімдесят тисяч сімсот вісімдесят дев`ять гривень 60 копійок) та визначається шляхом множення грошового еквівалента ціни договору в іноземній валюті (Євро) на курс продажу відповідної іноземної валюти, який встановлений Міжбанком України (джерело інформації - сайт "Мінфін" фінансовий портал, http://www.minfin.coni.ua), сформований на час закриття торгів (міжбанк, продаж), на день здійснення фактичної оплати неоплаченої частини помноженого на коефіцієнт 1,008 у розмірі 44,2435 грн. за 1 EUR).
За змістом пункту 3 специфікації № 2 від 29.11.2024 до договору сторонами визначено, що оплата ціни товару в гривнях на дату підписання специфікації здійснюється покупцем шляхом виконання наступного платежу згідно наведеного графіку: 1. вид платежу - завдаток, грн., розмір платежу в грн. (включно ПДВ), виходячи з ціни товару на дату підписання специфікації - 70 000,00 гривень, розмір платежу в EUR (включно ПДВ), виходячи з ціни товару Євро - 1582,15, строк виконання грошових зобов`язань - протягом 3 днів з моменту виставлення рахунку; 2. вид платежу - сума, грн., розмір платежу в грн. (включно ПДВ), виходячи з ціни товару на дату підписання специфікації - по курсу на день, попередній даті оплати, розмір платежу в EUR (включно ПДВ), виходячи з ціни товару Євро - 8017,85 євро, строк виконання грошових зобов`язань - до 30.01.2025 року. Ціна товару на дату підписання специфікації 424 737,60 гривень, розмір платежу в EUR (включно ПДВ), виходячи з ціни товару Євро - 9600,00 Євро.
Відповідно до пункту 4 специфікації № 2 від 29.11.2024 до договору сторони погодили, що перерахунок ціни товару здійснюється виключно на неоплачену частину до дати здійснення оплати, по курсу продажу відповідної іноземної валюти, який встановлений Міжбанком України (джерело інформації - сайт "Мінфін" фінансовий портал, http://www.minfin.com.ua), сформований на час закриття торгів (міжбанк, продаж), на день здійснення фактичної оплати неоплаченої частини помноженого на коефіцієнт 1,008 , але в будь-якому випадку не менше курсу продажу відповідної іноземної валюти, який встановлений Міжбанком України, на дату підписання даної специфікації, в порядку передбаченому п.2. даної специфікації.
29.11.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю "Френдт" як продавцем виставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Агроодиниця Трейд" як покупцю за договором №ФР.НА-000346/24 від 28.11.2024 рахунок на оплату № 4366 від 29.11.2024 на оплату товару (робіт, послуг) - комплекту автопілоту у кількості 1 шт, вартість 424737,60 гривень з ПДВ (т. 1 а.с. 54, 127).
Відповідачем на виконання умов договору щодо здійснення передоплати сплачено на користь позивача за період з 09.12.2024 року по 10.06.2025 року 339 228,39 гривень із зазначенням платежу "рахунок № 4346 від 28.11.2024, часткова сплата за комплект автопілоту", "рахунок № 187 від 23.01.2025, часткова сплата за комплект автопілоту", "рах.№ 4346 від 28.11.2024, сплата (залишок) за комплект автопілоту дог № ФР.НА-000346/24 від 28.11.2024; "рах.№4366 від 29.11.2024, часткова сплата за комплект автопілоту" (т. 1 а.с. 68, 71, 75, 78, 141, 144, 148, 151, 178).
За змістом акта здачі-приймання робіт (надання послуг) від 03 грудня 2024, сервісного звіту від 03 грудня 2024, видаткової накладної № 1983 від 03 грудня 2024 Товариством з обмеженою відповідальністю "Френдт" здійснено на користь замовника Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроодиниця Трейд" поставку товару та виконання робіт зі встановлення електромеханічного автопілоту (т. 1 а.с. 55, 83, 84).
Із матеріалів справи вбачається, що 09 січня 2026 року позивач направив на адресу відповідача претензію № 1, у якій зауважив про поставку товару на загальну суму 690 667,60 грн з ПДВ (грошовий еквівалент в іноземній валюті з ПДВ - 15 600,00 Євро) та просив погасити заборгованість з основного боргу в сумі 410 727,13 грн, інфляційні збитки - 9 683,75 грн, три відсотки річних - 7 631,00 грн, пеню -78 725,26 грн, а всього - 506 767,14 грн, на розрахунковий рахунок позивача у строк до 20 січня 2026 року, що підтверджується поштовими накладними: №2102100181783 та №2102100181791 від 09 січня 2026 року з описом вкладення до поштового відправлення (т. 1 а.с. 51-67).
У зв`язку із невиконанням відповідачем грошового зобов`язання за договором поставки позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення 444 559,35 гривень заборгованості, з яких: 417 380,55 гривень основного боргу, 17 446,20 гривень інфляційних втрат та 9 732,60 гривень 3% річних у примусовому порядку.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов, що позов підлягає задоволенню частково з огляду на таке.
Предметом спору у цій справі є матеріально-правова вимога про стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки № ФР.НА-000346/24 від 24 листопада 2024 року, умовами публічної пропозиції (оферти) розміщеної на сайті позивача у розмірі 444 559,35 гривень, з яких: 417 380,55 гривень основного боргу, 17 446,20 гривень інфляційних втрат та 9 732,60 гривень 3% річних.
Відповідно до статті 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин.
Частиною 4 статті 236 ГПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Здійснюючи правову кваліфікацію спірних правовідносин та вирішуючи питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог, судом враховано таке.
Згідно положень статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно статті 11 ЦК України договір є однією з підстав виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань).
Приписами статті 6 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Положеннями статті 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки, правовідносини за яким врегульовано відповідними положеннями Цивільного кодексу України.
Згідно зі статтею 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).
Як передбачено пунктом 2 частини 1 статті 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.
Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (стаття 632 ЦК України).
Частинами 1, 2 статті 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.
Відповідно до частини 1 статті 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.
Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Сторонами, згідно з умовами пункту 3 специфікації № 1 від 28.11.2024 до договору визначено, що оплата ціни товару в гривнях на дату підписання специфікації здійснюється покупцем шляхом виконання наступного платежу згідно наведеного графіку: 1. вид платежу - 100%, розмір платежу в грн. (включно ПДВ), виходячи з ціни товару на дату підписання специфікації - по курсу на день, попередній даті оплати, розмір платежу в EUR (включно ПДВ), виходячи з ціни товару Євро - 6 000,00, строк виконання грошових зобов`язань - протягом 3 днів з моменту виставлення рахунку. 
Ціна товару на дату підписання специфікації - 265 930,20 гривень, розмір платежу в EUR (включно ПДВ), виходячи з ціни товару Євро - 6 000,00 Євро.
Таким чином, оплата товару за специфікацією № 1 від 28.11.2024 мала бути виконана на умовах попередньої оплати протягом 3 днів з моменту виставлення рахунку. 
Оскільки рахунок на оплату товару за специфікацією № 1 від 28.11.2024 виставлено 28.11.2024 (рахунок на оплату № 4346 від 28.11.2024 на суму 265930,20 гривень), оплата товару за вказаною специфікацією мала бути здійснена з огляду на вимоги статей 252-255 ЦК України у строк до 02.12.2024.
Також, суд зауважує про здійснення позивачем перерахунку вартості поставленого товару (з урахуванням здійсненої оплати та умов договору) за специфікацією № 1 від 28.11.2024, зокрема 23.01.2025 Товариством з обмеженою відповідальністю "Френдт" як продавцем виставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Агроодиниця Трейд" як покупцю за договором №ФР.НА-000346/24 від 28.11.2024 рахунок на оплату № 187 від 23.01.2025 на оплату товару (робіт, послуг) - доплата за товар згідно рахунку № 4346 від 28.11.2024 на загальну вартість 150 090,56 гривень з ПДВ (т. 1 а.с. 74, 147).
За умовами пункту 3 специфікації № 2 від 29.11.2024 до договору сторонами визначено, що оплата ціни товару в гривнях на дату підписання специфікації здійснюється покупцем шляхом виконання наступного платежу згідно наведеного графіку: 
1. вид платежу - завдаток, грн., розмір платежу в грн. (включно ПДВ), виходячи з ціни товару на дату підписання специфікації - 70 000,00 гривень, розмір платежу в EUR (включно ПДВ), виходячи з ціни товару Євро - 1582,15, строк виконання грошових зобов`язань - протягом 3 днів з моменту виставлення рахунку; 
2. вид платежу - сума, грн., розмір платежу в грн. (включно ПДВ), виходячи з ціни товару на дату підписання специфікації - по курсу на день, попередній даті оплати, розмір платежу в EUR (включно ПДВ), виходячи з ціни товару Євро - 8017,85 євро, строк виконання грошових зобов`язань - до 30.01.2025 року. 
Ціна товару на дату підписання специфікації 424 737,60 гривень, розмір платежу в EUR (включно ПДВ), виходячи з ціни товару Євро - 9600,00 Євро.
Таким чином, оплата товару за специфікацією № 2 від 29.11.2024 мала бути виконана на умовах попередньої оплати у сумі 70000,00 гривень (1582,15 євро) - протягом 3 днів з моменту виставлення рахунку, решта вартості товару (виходячи з ціни товару на дату підписання специфікації - по курсу на день, попередній даті оплати, розмір платежу в EUR (включно ПДВ), виходячи з ціни товару Євро - 8017,85 євро) - у строк до 30.01.2025 року. 
Оскільки рахунок на оплату товару за специфікацією № 2 від 29.11.2024 виставлено 29.11.2024 (рахунок на оплату № 4366 від 29.11.2024 на суму 424737,60 гривень), оплата товару у сумі 70000,00 гривень (1582,15 євро) за вказаною специфікацією мала бути здійснена з огляду на вимоги статей 252-255 ЦК України у строк до 02.12.2024. 
Судом встановлено, що письмового погодження щодо зміни строків виконання попередньої оплати за договором матеріали справи також не містять.
Положеннями статті 534 ЦК України, яка регулює черговість погашення вимог за грошовим зобов`язанням, передбачено, що у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом:
1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання;
2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка;
3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.
Застосування положень статті 534 ЦК України безпосередньо залежить від змісту реквізиту "призначення платежу" платіжного доручення, згідно з яким боржник здійснював платіж кредиторові на виконання грошового зобов`язання.
Розподіл коштів може здійснюватися кредитором відповідно до приписів цієї статті, зокрема, у випадку, коли платіж буде отримано без реквізиту "призначення платежу" чи із зазначенням загальної підстави - на виконання договору або погашення кредиторської заборгованості тощо.
Таким чином, у випадку, коли в графі платіжного доручення "призначення платежу" відсутні посилання на конкретну підставу платежу, зокрема період, дату, номер договору, згідно якого здійснюється платіж, тощо, такий період (підстава платежу) має визначатись одержувачем відповідно до умов договору між платником та одержувачем коштів.
Якщо відповідні застереження у договорі відсутні, то у разі наявності заборгованості платежі мають відноситись на погашення заборгованості в хронологічному порядку: починаючи з тієї, що виникла у найдавніший період до повного її погашення.
Відповідно до положень пункту 41 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженої постановою Національного банку Україні від 29.07.2022 № 163 (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) реквізит "Призначення платежу" заповнюється платником так, щоб надавати отримувачу коштів повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється платіжна операція. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. 
Отримувач коштів, якщо інше не передбачено договором, не вправі самостійно визначати порядок зарахування коштів, якщо платник чітко визначив призначення платежу. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.04.2018 у справі № 904/12527/16, від 26.09.2019 у справі № 910/12934/18, від 26.12.2019 року у справі № 911/2630/18.
Як убачається із матеріалів справи, позивачем віднесено здійснені відповідачем 09.12.2024, 18.12.2024 та 29.01.2025 платежі у сумах 50000,00 гривень, 65930,20 гривень та 50090,56 гривень - у рахунок оплати відповідачем товару за специфікацією № 1 від 28.11.2024. 
Здійснені відповідачем 30.11.2024 та 10.06.2025 платежі у сумах 70 000,00 гривень та 103 207,63 гривень - у рахунок оплати відповідачем товару за специфікацією № 2 від 29.11.2024. 
Разом з тим, судом встановлено, що ТОВ "Агроодиниця Трейд" здійснено перерахування на користь ТОВ "Френдт" коштів у період з 09.12.2024 по 10.06.2025 із зазначення реквізитів платіжного документа "призначення платежу" за платежем від 09.12.2024 на суму 50000,00 гривень - "рахунок № 4346 від 28.11.2024, часткова сплата за комплект автопілоту", за платежем від 18.12.2024 на суму 65930,20 гривень - "рахунок № 4346 від 28.11.2024, часткова сплата за комплект автопілоту", за платежем від 29.01.2025 на суму 50090,56 гривень - "рахунок № 187 від 23.01.2025, часткова сплата за комплект автопілоту" та за платежем від 10.06.2025 на суму 103 207,63 гривень - "рах.№ 4346 від 28.11.2024, сплата (залишок) за комплект автопілоту дог № ФР.НА-000346/24 від 28.11.2024" (т. 1 а.с. 68, 71, 75, 78, 141, 144, 148, 151).
Таким чином, переказ вказаних грошових коштів відповідачем здійснено у рахунок оплати комплекту автопілоту за умовами специфікації № 1 від 28.11.2024 року, згідно виставлених позивачем за вказаною специфікацією рахунків на оплату № 4346 від 28.11.2024 та № 187 від 23.01.2025. 
З урахуванням визначеного відповідачем у платіжних інструкціях призначення платежу, суд дійшов висновку, що зобов`язання з оплати вартості товару за специфікацією № 1 від 28.11.2024 року відповідачем виконано у повному обсязі.
Щодо оплати товару за специфікацією № 2 від 29.11.2024, судом встановлено, що ТОВ "Агроодиниця Трейд" здійснено перерахування на користь ТОВ "Френдт" коштів 30.11.2024 із зазначення реквізитів платіжного документа "призначення платежу" за платежем від 30.11.2024 на суму 70000,00 гривень - "рах.№4366 від 29.11.2024, часткова сплата за комплект автопілоту" (т. 1 а.с. 178).
Отже, переказ вказаних грошових коштів відповідачем здійснено у рахунок оплати комплекту автопілоту за умовами специфікації № 2 від 29.11.2024 року, згідно виставленого позивачем за вказаною специфікацією рахунку на оплату № 4366 від 29.11.2024.
Таким чином, зобов`язання з оплати товару за специфікацією № 2 від 29.11.2024 виконано відповідачем частково на суму 70 000,00 гривень (1582,15 євро). 
Відповідач щодо наведених обставин не заперечив та їх не спростував.
Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.
Як убачається із матеріалів справи, відповідач зобов`язання з оплати товару виконав за специфікацією № 1 від 28.11.2024 у сумі 6000 євро та за специфікацією № 2 від 29.11.2024 частково у сумі 1582,15 євро (70000,00 гривень). 
Водночас, доказів сплати решти заборгованості за специфікацією № 2 від 29.11.2024 у гривневому еквіваленті 8017,85 євро відповідачем не надано та матеріали справи доказів сплати вказаної суми за договором поставки не містять.
Cудом встановлено, що матеріали справи не містять доказів пред`явлення відповідачем позивачу будь-яких претензій щодо неналежного виконання умов договору.
Відповідно до вимог статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Враховуючи, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за договором щодо оплати товару за договором, суд дійшов висновку, що відповідачем порушено умови договору поставки в частині повної та своєчасної оплати товару, а тому позивач обґрунтовано звернувся з позовом про стягнення несплаченої суми основного боргу.
Доказів сплати відповідачем заборгованості у гривневому еквіваленті 8017,85 євро за специфікацією № 2 від 29.11.2024 на користь позивача матеріали справи не містять.
Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно пункту 5 частини 1 статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі.
За умовами пункту 4 специфікацій до договору сторони погодили, що перерахунок ціни товару здійснюється виключно на неоплачену частину до дати здійснення оплати, по курсу продажу відповідної іноземної валюти, який встановлений Міжбанком України (джерело інформації - сайт "Мінфін" фінансовий портал, http://www.minfin.com.ua), сформований на час закриття торгів (міжбанк, продаж), на день здійснення фактичної оплати неоплаченої частини помноженого на коефіцієнт 1,008, але в будь-якому випадку не менше курсу продажу відповідної іноземної валюти, який встановлений Міжбанком України, на дату підписання специфікацій, в порядку передбаченому п.2. специфікацій. 
Як убачається із розрахунку заборгованості зі сплати основного боргу, перерахунок ціни неоплаченої частини товару позивачем здійснено станом на 11.02.2026, що відповідає умовам договору поставки № ФР.НА-000634/24 від 28.11.2024 та публічної оферти. 
Розрахунок основного боргу позивачем здійснено за кожною специфікацією та сума нарахованої позивачем основного боргу становить 417 380,55 гривень.
Здійснивши перерахунок наявної заборгованості за товар за специфікацією № 2 від 29.11.2025 у гривневому еквіваленті за курсом євро станом на 11.02.2026 на Міжбанку України (51,0325) https://minfin.com.ua/ua/currency/mb/archive/eur/11-02-2026/ помноженого на коефіцієнт 1,008, з урахуванням здійснених відповідачем оплат за договором, призначень платежу за платіжними документами, суд дійшов висновку, що розмір основного боргу складає 412 444,30 гривень (8017,85 євро х 51,0325 = 409170,93 гривень х 1,008 = 412 444,30 гривень).
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення основного боргу є обгрунтованою та підлягає задоволенню частково в сумі 412 444,30 гривень.
У задоволенні решти позовних вимог про стягнення основного боргу в сумі 4 936,25 гривень слід відмовити у зв`язку із безпідставністю заявлених вимог у цій частині.
Позивачем також заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача 9 732,60 гривень 3% річних та 17 446,20 гривень інфляційних втрат нарахованих у зв`язку із простроченням виконання грошового зобов`язання.
Щодо позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат суд враховує таке.
Відповідно до вимог статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання.
Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанова КГС ВС від 14.01.2020 року № 924/532/19).
Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц.
Як убачається із матеріалів справи, оплата товару за специфікацією № 1 від 28.11.2024 мала бути виконана на умовах попередньої оплати протягом 3-х днів з моменту виставлення рахунку (28.11.2024), відтак оплата товару за вказаною специфікацією мала бути здійснена з огляду на вимоги статей 252-255 ЦК України у строк до 02.12.2024. 
Оплату товару за специфікацією № 1 від 28.11.2024 відповідачем здійснено 09.12.2024 на суму 50000,00 гривень, 18.12.2024 на суму 65930,20 гривень, 29.01.2025 на суму 50090,56 гривень та 10.06.2025 на суму 103207,63 гривень. Остаточну оплату товару за вказаною специфікацією відповідачем здійснено 10.06.2026. 
Таким чином, оплата товару за специфікацією № 1 від 28.11.2024 здійснена відповідачем поза межами визначеного строку оплати, з простроченням виконання грошового зобов`язання.
Позивачем здійснено нарахування 3% річних за специфікацією № 1 від 28.11.2024 за період з 30.01.2025 по 12.02.2026 на суму 116 060,47 гривень. 
Разом з тим, правомірним є нарахування 3% річних у межах визначеного позивачем періоду, з урахуванням здійснених відповідачем оплат товару та визначеного відповідачем призначення платежу за період 30.01.2025 по 09.06.2025 з урахування здійснення остаточної оплати товару відповідачем 10.06.2025 року на суму наявної заборгованості на день проведення оплати у розмірі 103 207,63 гривень.
Крім того, оплата товару за специфікацією № 2 від 29.11.2024 мала бути виконана на умовах попередньої оплати у сумі 70000,00 гривень (1582,15 євро) - протягом 3-х днів з моменту виставлення рахунку (29.11.2024) (з урахуванням статей 252-255 ЦК України у строк до 02.12.2024), решта вартості товару (виходячи з ціни товару на дату підписання специфікації - по курсу на день, попередній даті оплати, розмір платежу в EUR (включно ПДВ), виходячи з ціни товару Євро - 8017,85 євро) - у строк до 30.01.2025 року.
Оплату товару за специфікацією № 2 від 29.11.2024 відповідачем здійснено частково шляхом сплати 30.11.2024 року 70000,00 гривень. Доказів оплати решти вартості товару за договором за вказаною специфікацією матеріали справи не містять.
Позивачем здійснено нарахування 3% річних за специфікацією № 2 від 29.11.2024 за період з 11.06.2025 по 12.02.2026 на заборгованість у розмірі 301 320,08 гривень. 
В силу приписів статті 14 ГПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог.
З урахуванням наведеного, правомірним є нарахуванням 3% річних за специфікацією № 2 у межах визначеного позивачем періоду та суми заборгованості прийнятої відповідачем до розрахунку - за період з 11.06.2025 по 12.02.2026 на заборгованість у розмірі 301 320,08 гривень.
Враховуючи встановлене судом прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, нараховані позивачем до стягнення 3% річних від простроченої суми заборгованості відповідають вимогам чинного законодавства, умовам договору та заявлені правомірно.
Позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних у сумі 9732,60 гривень.
Здійснивши перерахунок 3% річних у межах визначеного позивачем періоду, з урахуванням здійснених відповідачем оплат товару та визначеного відповідачем призначення платежу, наявної заборгованості з оплати товару та прийнятої позивачем до розрахунку заборгованості, суд дійшов висновку, що сума нарахованих 3% річних складає 7 228,46 гривень.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення 3% річних є обгрунтованою та підлягає задоволенню частково в сумі 7 228,46 гривень. 
У задоволенні решти позовних вимог про стягнення 3% річних в сумі 2504,14 гривень слід відмовити у зв`язку із безпідставністю заявлених вимог у цій частині.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача інфляційних втрат у сумі 17 446,20 гривень, суд звертає увагу, що норми частини 2 статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях.
За змістом статті 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.
Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.
Отже індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає.
З огляду на викладене норми частини 2 статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях.
У разі порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені у гривнях з визначенням еквіваленту в іноземній валюті, передбачені частиною 2 статті 625 ЦК України інфляційні втрати стягненню не підлягають. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.04.2021 №910/11077/20.
Враховуючи те, що за умовами договору сторони погодили, що перерахунок ціни товару здійснюється на неоплачену частину товару до дати здійснення оплати, по курсу продажу відповідної іноземної валюти, який встановлений Міжбанком України, сформований на час закриття торгів (міжбанк, продаж), на день здійснення фактичної оплати неоплаченої частини помноженого, на коефіцієнт 1,008, але в будь-якому випадку не менше курсу продажу відповідної іноземної валюти, який встановлений Міжбанком України, на дату підписання кожної зі специфікації, втрати позивача від знецінення національної валюти внаслідок інфляції, зокрема у разі порушення відповідачем грошового зобов`язання зі сплати вартості товару, відновлюються шляхом розрахунку платежу/боргу з урахуванням відповідного курсу іноземної валюти.
У спірних правовідносинах майнові інтереси позивача в частині знецінення вартості поставленого товару захищені шляхом стягнення заборгованості з урахуванням курсової різниці.
Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача 17 446,20 гривень інфляційних втрат є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Положеннями частин 1-4 статті 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно вимог 1 статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до вимог частини 2 статті 76 ГПК України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частини 1-2 статті 86 ГПК України).
Дослідивши фактичні обставини справи, що входять до предмету доказування у цій справі та стосуються кваліфікації спірних відносин, суд дійшов висновку, що відповідачем не спростовано позовних вимог, а судом не виявлено на підставі наявних доказів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню частково у розмірі 412 444,30 гривень основного боргу, 7 228,46 гривень 3% річних, у задоволенні решти позовних вимог про стягнення 4 936,25 гривень основного боргу, 17 446,20 гривень інфляційних втрат та 2 504,14 гривень 3% річних слід відмовити.
Щодо розподілу судових витрат судом враховано таке.
Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 ГПК України однією з основних засад господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Згідно вимог статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Підпунктами 1, 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру - становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення 444 559,35 гривень заборгованості. Позовну заяву позивачем подано до суду в письмовій формі.
Таким чином, при зверненні із цією позовною заявою, позивачем мав бути сплачений судовий збір виходячи із розміру ставки судового збору за подання до суду позовної вимоги майнового характеру 6668,39 гривень (444559,35 гривень х 1,5% = 6668,39 гривень).
Із матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем згідно платіжної інструкції № 2602162 від 16.02.2026 сплачено судовий збір у розмірі 6668,40 гривень, що на 0,01 гривень більше ніж встановлено законом.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Враховуючи, що від позивача не надходило клопотання про повернення судового збору, питання про повернення надлишково сплаченого судового збору у розмірі 0,01 гривень під час ухвалення рішення у справі судом не вирішується.
Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Приймаючи до уваги, що позовні вимоги задоволені частково, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 6294,96 гривень покладаються на відповідача, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 373,43 гривень покладаються на позивача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 86, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:
1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроодиниця Трейд" (04202, місто Київ, будинок 10, Літера А, Мінське шосе, ідентифікаційний код юридичної особи 44735192) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Френдт" (23320, Вінницька обл., Вінницький р-н, селище Сутиски, вул. Соборна, будинок 4А, ідентифікаційний код юридичної особи 38782983) 412 444,30 гривень основного боргу, 7 228,46 гривень 3% річних та 6 294,96 гривень судових витрат зі сплати судового збору.
3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
4. У задоволенні решти позовних вимог в частині стягнення 4 936,25 гривень основного боргу, 2 504,14 гривень 3% річних, 17 446,20 гривень інфляційних втрат - відмовити.
5. Судові витрати зі сплати судового збору у сумі 373,43 гривень покласти на позивача.
6. Згідно з приписами статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
7. Відповідно до положень частини 1 статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
8. Примірник судового рішення надіслати сторонам до електронних кабінетів у системі ЄСІТС.
Повне рішення складено 15 червня 2026 р.

Суддя Шамшуріна М.В.  

віддрук. прим.:
1 - до справи;
2,3 - сторонам до електронних кабінетів у системі ЄСІТС.